Справа № 126/1352/23
Суддя: Гуцол В. І.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1352/23

Провадження № 2-а/126/30/2023

"20" липня 2023 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Суханевича Івана про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Суханевича І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі з тих підстав, що як стверджує 25.11.2022 поліцейським ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Суханевичем І. винесено постанову серії БАВ № 177387 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Відповідно до змісту постанови він був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 25.11.2022 біля 10 год. 35 хв. в м. Бершадь по вул. Юрія Коваленка керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 ПДР України. Вважає, що дана постанова є незаконною і підлягає скасуванню зі слідуючих підстав. Стаття 126 ч.2 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування такими транспортними засобами, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Разом з тим, після виявлення посадовою особою відповідача 25.11.2022 факту використання ним завідомо підробленого документу, відомості про кримінальний проступок було внесено до ЄРДР за ст. 358 ч.4 КК України. По даному факту проведено дізнання і обвинувальний акт було направлено до Бершадського районного суду Вінницької області. Згідно вироку Бершадського районного суду від 06.12.2022 його було засуджено за ст. 358 ч.4 КК України у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, посадовою особою відповідача в порушення вимог діючого законодавства було також винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.2 КУпАП за те, що він керував транспортним засобом не отримавши посвідчення водія. Таким чином, за скоєння одного й того ж правопорушення він був два рази притягнутий до відповідальності - до кримінальної за ст. 358 ч.4 КК України та до адміністративної за ст. 126 ч.2 КУпАП. Використання підробленого документа і його пред`явлення працівникові поліції охоплюється складом кримінального проступку і послідуюче притягнення особи до адміністратвиної відповідальності суперечить вимогам як кримінального, так і адміністратвиного законодавства. А відтак до адміністративної відповідальності він був притягнутий незаконно. Також йому в ході проведення дізнання було повідомлено, що за вчинення скоєного до адміністративної відповідальності він притягуватися не буде. Просить постанову поліцейського СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Суханевича І. серії БАВ № 177387 від 25.11.2022 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.2 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 3400 грн. скасувати, як незаконну, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Бешлей І.В. надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого ГУНП у Вінницькій області не визнає даної позовної заяви, вважає її безпідставною та необгрунтованою з наступних причин. Обставини справи: 25.11.2022 о 10 год. 35 хв. позивач - ОСОБА_1 в м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області керуючи по вул. Юрія Коваленка автомобілем «Ауді А4» номерний знак НОМЕР_1 (іноземна реєстрація) був зупинений інспектором СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Іваном Суханевичем. У зв`язку з введенням з 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану» № 64/2022 на території України право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції. В подальшому при з`ясуванні обставин та перевірці документів у водія інспектором СРПП ВП№ 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_2 було виявлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 з категорією «В» видане 15.10.2021 ТСЦ1445 видане на ім`я ОСОБА_1 містить ознаки підробки. Того ж дня 25.11.2022 до відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт поліцейського СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Суханевича І.Р. про те, що ним після зупинки транспортного засобу та перевірки у водія посвідчення водія НОМЕР_2 заповненого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 час візуального огляду встановлено, що воно не відповідає офіційним зразкам, які перебувають на території України. 25.11.2022 відомості про кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України. 25.11.2022 в ході проведення огляду місця події у АДРЕСА_1 , поліцейський СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Суханевич І.Р. надав для огляду посвідчення водія серії НОМЕР_2 , заповненого на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому 25.11.2022 дізнавачем СД ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Багнюком О.В. внесено відомості до ЄРДР № 0000244 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та після проведення слідчих дій обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 25.11.2022 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Вироком Бершадського районного суду Вінницької області у справі № 126/2412/22 від 06.12.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень. В тому числі, судом скасовано арешт на посвідчення водія серії, заповнене на ім`я ОСОБА_1 та після набрання вироком суду законної сили зобов`язано знищити посвідчення водія. Окрім цього, оскільки у водія, зупиненого транспортного засобу відсутнє водійське посвідчення, яке давало йому право керувати вищезазначеними транспортним засобом, що в свою чергу вказує на порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Надалі, інспектором СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Іваном Суханевичем було винесено постанову серії БАВ № 177387 від 25.11.2022, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП ОСОБА_1 та накладено штраф в сумі 3400 грн. Вказане адміністративне правопорушення підтверджується винесеною постановою та вироком Бершадського районного суду Вінницької області у справі № 126/2412/22 від 06.12.2022. Звертає увагу суду на те що ч.6 ст.78 КАС України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскаржувана постанова серії БАВ № 177387 від 25.11.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення інспектором СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Іваном Суханевичем з огляду на те, що 25.11.2023 позивач керуючи транспортним засобом, а саме: «Ауді А4» д.н.з. НОМЕР_1 (іноземна реєстрація), при цьому не маючи відповідного посвідчення, що давало йому право керувати транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Отже дії СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Івана Суханевича щодо виявлення 25.11.2023 факту адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є правомірним та законними. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснювався у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Згідно ст. ст. 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Частиною 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені статтями 121, 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно статей 249, 276 КупАП розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Так, ч. ч. 9, 10 Розділ ІІІ Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Аналогічні приписи містяться в Наказі Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, яким затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Відповідно до п. 4 Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Приписами ст. 14 та ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.3 правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (надалі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічна правова позиція була неодноразово викладена у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема у справі № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі № 522/2280/16-а від 21 листопада 2019 року, у справі № 711/4707/17 від 19 червня 2019 року та інших.

Стаття 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КупАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 268 КУпАП зокрема передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що при виявленні адміністративного правопорушення та притягненні особи до адміністративної відповідальності складання процесуального документа повинно відбуватись з дотриманням вимог порядку оформлення постанови, які передбачені нормами КУпАП та Законом України «Про Національну поліцію».

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2022 поліцейським СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Суханевичем І. за адресою: м. Бершадь вул. Юрія Коваленка була винесена постанова серії БАВ № 177387 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що поліцейський, який розглядав справу, оголосив ОСОБА_1 яка справа розглядається, хто притягається до адміністративної відповідальності, що були роз`яснені права і обов`язки.

Крім того, суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення.

Також, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, з яких би вбачалося, що під час винесення постанови позивачу було повідомлено причини зупинки, чи розглядалася адміністративна справа у присутності ОСОБА_1 , чи були роз`ясненні позивачу його права та строки оскарження постанови, тощо.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частинами 1-3 статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У даній справі відповідачем не було виконано обов`язок доказування, передбачений вищевказаними положеннями процесуального законодавства, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо протиправності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наявності достатніх і необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Надаючи оцінку всім доводам учасників цієї справи, суд приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд , як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта власних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

П.1 ч.1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вказаної норми, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 126 КУпАП, ст.ст. 5, 14, 72-79, 205, 241-246, КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (, вул. Театральна 10, м. Вінниця), поліцейського СРПП ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Суханевича Івана (вул. Будкевича 13, м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ № 177387 від 25.11.2022 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. І. Гуцол