Справа № 400/4710/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 р. № 400/4710/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі міського голови, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001,
третя особа:керівник громадської організації «Городянин Миколаєва» Іваненко Олександр Олександрович, АДРЕСА_2 ,
про:визнання протиправним та скасування рішення № 121; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернувся з позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі по тексту Відповідач; Виконком ММР) в особі Міського голови, за участю третьої особи на стороні Позивача ОСОБА_2 , з вимогами (з урахуванням зміни предмету позову) про визнання протиправним та скасування рішення № 121 від 12.02.2020 року «Про надання дозволу на списання багатоквартирних житлових будинків з балансів комунальних підприємств Миколаївської міської ради та інших юридичних осіб, які утримують житловий фонд міста»; зобов`язання прийняти нове рішення про передачу спільного майна багатоквартирних будинків на баланс власників квартир та нежитлових приміщень (співвласників) в межах рішення Виконавчого комітету ММР № 535 від 24.03.2006 року.

Ухвалою від 30.10.2020 р. суд залишив позовну заяву без руху та зобов`язав позивача у десятиденний строк з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати докази сплати судового збору в сумі 840,80 грн.

У зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви ухвалою від 16.11.2020 р. суд повернув позовну заяву.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2021 р. ухвалу від 16.11.2020 р. скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 17.06.2021 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 20.07.2021 р. суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, ОСОБА_2 - керівника громадської організації «Городянин Миколаєва».

Ухвалою від 08.11.2021 р. суд прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову та постановив розглядати справу з позовними вимогами про: визнання протиправним та скасування рішення від 12.02.2020 р. № 121 «Про надання дозволу на списання багатоквартирних житлових будинків з балансів комунальних підприємств Миколаївської міської ради та інших юридичних осіб, які утримують житловий фонд міста»; зобов`язання прийняти нове рішення, яким передати спільне майно багатоквартирних будинків на баланс власників квартир та нежитлових приміщень (співвласників) багатоквартирного будинку в рамках рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.03.2006 р. № 535 «Про затвердження Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу колишнього балансоутримувача на баланс об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ)».

Оголошення про відкриття провадження у справі було розміщено на офіціальному сайті Миколаївської міської Ради 15.07.2021 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваним рішенням порушено цілий ряд законодавчих та нормативно-правових актів. Позивач наполягає, що Відповідач є неналежним балансоутримувачем житлового фонду, а відтак відповідач не повинен надавати ніякі дозволи на списання багатоквартирних житлових будинків з балансу комунальних підприємств. Такі дії виходять за межі повноважень Виконкому ММР та Міського Голови. Дозвіл на передачу багатоквартирних будинків житлового фонду з балансу міськради на баланс ОСМД та/або співвласників надано Кабінетом Міністрів, який викладено в Постанові КМУ № 1221 від 11.10.2002 року. Позивач наголошує, що багатоквартирні будинки не перебувають у комунальній власності, як це вважає Виконком ММР, оскільки всі мешканці цих будинків не надавали згоди на передачу їх спільної власності в комунальну власність, а відтак, у Відповідача відсутні повноваження на видання оскаржуваного рішення. Позивач просить суд скасувати рішення виконаному ММР № 121 та зобов`язати Відповідача винести рішення про передачу спільного майна багатоквартирних будинків на баланс власників квартир та нежитлових приміщень (співвласників) в межах рішення Виконавчого комітету ММР № 535 від 24.03.2006 року.

20.07.2021 р. відповідач подав відзив на позовну заяву (а. с. 149-154), в якому наголошує на тому, що оскаржуване рішення є індивідуальним актом, стосується виключно прав та інтересів визначених у ньому осіб та вичерпало свою дію фактом надання відповідного дозволу та доручення, визначеним у рішенні особам. Позивач відсутній у переліку осіб, визначених у спірному рішенні, отже, рішення не породжує, не змінює та не припиняє права та обов`язки позивача. Задоволення вимог позивача не призведе до захисту прав Позивача, не відновить його порушене право, оскільки воно не є порушеним. Відповідач не є балансоутримувачем багатоквартирних житлових будинків та не здійснював списання цих будинків відповідно до вимог Порядку № 301. Прийняте Виконкомом ММР Рішення №121 повністю узгоджується з положеннями Закону № 417 та Порядку № 301. Отже, оскаржуване рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством. Також Відповідач, загострює увагу суду, що Постанова Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 р. № 1521, на яку посилається позивач, втратила чинність 12.09.2018 р.

20.07.2021 р. третя особа надала свої письмові пояснення (а. с. 161-165).

20.09.2021 р. позивач подав додаткові пояснення (а. с. 184-185).

08.11.2021 р. відповідач подав заперечення (а. с. 214-217).

За клопотанням позивача справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Рішеннями відповідача від 12.02.2020 р. № 121 надано дозвіл на списання з балансу багатоквартирних житлових будинків, що перебувають на балансі ЖКП ММР «Бриз», ЖКП ММР «Прибужжя», КЖЕП ММР «Зоря», ЖКП ММР «Південь», КЖЕП № 24, КП «ДЄЗ «Пілот», КП «ДЄЗ «Океан», КП «СКП «Гуртожиток», ТОВ «Добробут», ТОВ «Центральний 1», ТОВ «ЖЕК «Забота», ТОВ «Николаевдомсервис», ПП «ЖЕК-10», ТОВ «Ліски-М», ТОВ «ЛІС-ЦЕНТР С», у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності, відповідно до Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 р. № 301 (далі Порядок № 301).

Як вбачаєтеся з тексту рішення № 121, це рішення стосується мешканців квартир та власників квартир та нежитлових приміщень, які розташовані в багатоквартирних будинках, що знаходяться на обслуговуванні та балансі ЖКП ММР «Бриз», ЖКП ММР «Прибужжя», КЖЕП ММР «Зоря», ЖКП ММР «Південь», КЖЕП № 24, КП «ДЄЗ «Пілот», КП «ДЄЗ «Океан», КП «СКП «Гуртожиток», ТОВ «Добробут», ТОВ «Центральний 1», ТОВ «ЖЕК «Забота», ТОВ «Николаевдомсервис», ПП «ЖЕК-10», ТОВ «Ліски-М», ТОВ «ЛІС-ЦЕНТР С».

Відповідач не надав жодних доказів, що оскаржуване рішення стосується його інтересів та/або перешкоджає йому в реалізації його прав.

Окрім того, суд загострює увагу на тому, що оскаржуване Рішення № 121 вичерпало свою дію шляхом його виконання балансоутримувачами багатоквартирних будинків ЖКП ММР «Бриз», ЖКП ММР «Прибужжя», КЖЕП ММР «Зоря», ЖКП ММР «Південь», КЖЕП № 24, КП «ДЄЗ «Пілот», КП «ДЄЗ «Океан», КП «СКП «Гуртожиток», ТОВ «Добробут», ТОВ «Центральний 1», ТОВ «ЖЕК «Забота», ТОВ «Николаевдомсервис», ПП «ЖЕК-10», ТОВ «Ліски-М», ТОВ «ЛІС-ЦЕНТР С».

Щодо повноважень Відповідача на прийняття такого виду рішення суд зазначає наступне.

Виконком ММР є засновником вище перелічених комунальних закладів, на балансі яких перебувають багатоквартирні будинки, а відтак, для списання з балансу та передачу третім особам майна, яке перебуває на балансі комунальних закладів, засновник має надати свій дозвіл керівникам комунальних установ на відчуження майна (зняття з балансу).

Виконком ММР в особі міського голови не є балансоутримувачем багатоквартирних будинків. Балансоутримувачами цих багатоквартирних будинків є ЖКП ММР «Бриз», ЖКП ММР «Прибужжя», КЖЕП ММР «Зоря», ЖКП ММР «Південь», КЖЕП № 24, КП «ДЄЗ «Пілот», КП «ДЄЗ «Океан», КП «СКП «Гуртожиток», ТОВ «Добробут», ТОВ «Центральний 1», ТОВ «ЖЕК «Забота», ТОВ «Николаевдомсервис», ПП «ЖЕК-10», ТОВ «Ліски-М», ТОВ «ЛІС-ЦЕНТР С» - установи комунальної форми власності, засновником яких є Виконком ММР.

Позивач підмінює поняття повноважень «балансоутримувача-комунального підприємства» та повноважень виконкому, як розпорядника комунальним майном, та спаплюжує факти, коли зазначає, що багатоквартирні будинки не передавалися в комунальну власність мешканцями, бо відсутня згода всіх мешканців на передачу цих будинків у комунальну власність.

Багатоповерхові житлові будинки, про які йдеться мова та які перебувають у комунальній власності та знаходяться на балансі вищезгаданих комунальних підприємств, були побудовані за радянських часів та при будівництві передані в комунальну власність.

Прийняте Відповідачем Рішення № 121 спрямоване на виконання Порядку № 535 закладами комунальної форми власності ЖКП ММР «Бриз», ЖКП ММР «Прибужжя», КЖЕП ММР «Зоря», ЖКП ММР «Південь», КЖЕП № 24, КП «ДЄЗ «Пілот», КП «ДЄЗ «Океан», КП «СКП «Гуртожиток», ТОВ «Добробут», ТОВ «Центральний 1», ТОВ «ЖЕК «Забота», ТОВ «Николаевдомсервис», ПП «ЖЕК-10», ТОВ «Ліски-М», ТОВ «ЛІС-ЦЕНТР С» а відтак, це рішення носить суто розпорядчий характер та станом на день винесення рішення є реалізованим.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно наукового висновку Верховного Суду «Щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з декількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає кращим за даних обставин.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Суд не може підміняти державний орган (орган місцевого самоврядування), рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Єдиним можливим випадком, коли суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Частинами 1-2, 5-8 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуваним рішенням № 121 від 12.02.2020 року права позивач та третьої особи ніяким чином не порушені, тобто, відсутнє порушене право в розумінні КАС України, яке потребує захисту. Рішення 121 вичерпало свою дію, а відтак, не може бути скасовано. Під час прийняття оскаржуваного рішення Відповідач діяв у межах та у спосіб, визначений законом, а відтак, позовні вимоги не належать задоволенню.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі Міського голови (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 5401, ідентифікаційний код 04056612), за участю третьої особи керівника громадської організації «Городянин Миколаєва» Іваненка Олександра Олександровича ( АДРЕСА_2 ), про визнання протиправним та скасування рішення № 121 від 12.02.2020 року «Про надання дозволу на списання багатоквартирних житлових будинків з балансів комунальних підприємств Миколаївської міської ради та інших юридичних осіб, які утримують житловий фонд міста»; зобов`язання прийняти нове рішення про передачу спільного майна багатоквартирних будинків на баланс власників квартир та нежитлових приміщень (співвласників) в межах рішення Виконавчого комітету ММР № 535 від 24.03.2006 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 31.07.2023 р.

Суддя Н.В. Лісовська