Справа № 200/2295/23
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2023 року Справа№200/2295/23

Суддя Донецького окружного адміністративний суду Шинкарьова І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач), звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 27.04.2023 №15 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 20.04.2023 з урахуванням досягнення необхідного віку для призначення пенсії та необхідного стажу відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з визнанням права на пенсію за віком на пільгових умовах як працівника, зайнятого повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки, які народилися у період з 01.10.1968 по 31.03.1969, після досягнення 54 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах, із зарахуванням неврахованих періодів у спірному рішенні та формі РС-Право до списку №2: з 03.01.2002 по 05.03.2002 учень пробовідбірника, з 01.03.2005 по 31.03.2005, з 01.04.2005 по 30.06.2005 за професією пробовідбірник, з 10.03.2005 по 17.03.2005 та з 01.11.2007 по 03.03.2008 за професією пробовідбірник.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.04.2023 позивач звернулась до територіального органу Головного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком за списком № 2. При цьому, нею було подано усі документи, які б підтверджували право на пенсію за таких обставин.

За результатом розгляду поданої заяви, відповідачем було прийнято рішення №15 від 27.04.2023 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного 10 річного пільгового стажу роботи. При цьому, у спірному рішенні відповідач зазначив, що до страхового та пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з квітня 2005 по червень 2005 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про нараховані суми заробітної плати та сплату страхових внесків, крім того, за березень та липень 2005 року наявні місяці зі сплатою страхових внесків, які є меншими ніж мінімальний страховий внесок. На переконання позивача, рішення відповідача є протиправним. З неврахування до її пільгового стажу за Списком №2 періоду навчання та роботи з 03.01.2002 по 05.03.2002, 01.03.2005 по 31.03.2005, та з 01.04.2005 по 30.06.2005, з 10.03.2005 по 17.03.2005 та з 01.11.2007 по 03.03.2008 також не згодна, оскільки підстави для зарахування цих періодів до пільгового стажу підтверджуються відповідними документами.

Ухвалою суду від 31.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначивши, що за результатом розгляду документів, доданих до заяви позивача, врахований страховий стаж позивачки, який становить 36 роки 6 місяців 25 днів, із них 9 років 6 місяців 4 дні пільгового стажу за Списком №2. На момент звернення позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком відповідно до ст.114 Закону № 1078. Виходячи з вищевикладеного, прийнято рішення відмовити в призначенні пенсії відповідно до ст.114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу для призначення пенсії.

Вказує, що до пільгового стажу Позивача зараховано період на посаді пробовідбірника з 06.03.2002 по 25.04.2012 згідно довідки № 1/796 від 18.04.2023. Зазначає, що до страхового та пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з квітня по червень 2005 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про нараховані суми заробітної плати та сплату страхових внесків, які є меншими ніж мінімальний страховий внесок.

З урахуванням викладеного відповідач вважає, що оскільки відповідачем не допущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача, то підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 . Паспорт номер: НОМЕР_2 виданий Добропільським Добропільським МВГ УМВС України в Донецькій області дата видачі: 09.03.2011.)

20.04.2023 позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком за списком №2, до якої було додано документи (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, довідка про підтвердження стажу, свідоцтво про народження дитини, диплом), які підтверджували її право на пенсію за віком на пільгових умовах.

27.04.2023 ГУ ПФУ у Волинській області було розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення № 15 про відмову позивачу в призначенні пенсії відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на пільгових професіях для призначення пенсії за віком.

В рішенні зазначено, що згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, довідка про підтвердження стажу, свідоцтво про народження дитини, диплом), страховий стаж складає 36 років 06 місяців 25 днів, пільговий стаж - 9 років 6 місяців 4 дні.

До страхового стажу згідно наданих документів зараховано всі періоди.

До пільгового стажу роботи за Списком №2 зараховано період роботи на посаді пробовідбірника з 06.03.2002 по 25.04.2012 згідно довідки, яка підтверджує спеціальний трудовий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці від 18.04.2023 №1/796.

Додатково інформуємо, що до страхового та пільгового стажу роботи не зараховано період роботи з квітня 2005 по червень 2005 року, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про нараховані суми заробітної плати та сплату страхових внесків, крім того, за березень та липень 2005 року наявні місяці зі сплатою страхових внесків, які є меншими ніж мінімальний страховий внесок.

Прийняте рішення: відмовити позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в зв`язку із відсутністю пільгового стажу.

Як встановлено з розрахунку стажу позивача, до пільгового стажу за Списком № 2 відповідач не зарахував наступні періоди роботи позивача: - період роботи за списком №2 з 03.01.2002 по 05.03.2002; - період до пільгового стажу за списком №2, за професією пробовідбірник з 10.03.2005 по 17.03.2005; - період роботи з 18.03.2005 по 31.03.2005, та з 01.04.2005 по 30.06.2005.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 від 14.08.1987 позивач у спірний період навчалась/працювала у період з 03.01.2002 по 05.03.2002 прийнята учнем пробовідбірника на підприємстві Шахта «Алмазна» ДХК «Добропіллявугілля»; з 06.03.2022 була переведена на посаду пробовідбірника на підприємстві Шахта «Алмазна» ДХК «Добропіллявугілля» та відповідно наказу №81/2 від 25.04.2012 була звільнена за власним бажанням.

Відповідно до довідки №796 від 18.04.2023 №1/796 ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній позивач працювала повний робочий день з важкими та шкідливими умовами праці на виробництві по видобутку вугілля у період з 03.01.2002 по 05.03.2002 учень пробовідбірника, з 06.03.2002 по 25.04.2012 працювала на посаді пробовідбірника, що передбачено Списком 2. У довідці також зазначено, що відпусткою без збереження заробітної плати не користувалась. Участь в страйках не брала. Прогулів не має. Частково оплачена відпустка за доглядом дитини до 3-х років з 15.07.2005 по 24.05.2008.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки, які народилися у період з 01.10.1968 по 31.03.1969, після досягнення 54 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

П.2 ч.2 ст.114 цього Закону встановлено: за відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01.04.2024 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за наявності на дату досягнення віку, встановленого абз.1 і 3- 13 цього пункту, страхового стажу: з 01.04.2022 по 31.03.2023 не менше 24 років у жінок.

Відповідачем за результатом розгляду документів, доданих до заяви позивача, врахований страховий стаж позивачки, який становить 36 роки 6 місяців 25 днів, із них 9 років 6 місяців 4 дні пільгового стажу за Списком №2.

Щодо неврахування періоду роботи позивача з 03.01.2002 по 05.03.2002.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

П. 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд зазначає, що до Списку № 2 не включено таку посаду «учень пробовідбірника», яку позивач обіймала з 03.01.2002 по 05.03.2002. У трудовій книжці позивача також відсутні відомості про пільговий характер роботи позивача в цей період.

Отже є необхідність подання уточнюючої довідки щодо періоду роботи позивача з 03.01.2002 по 05.03.2002 для вирішення питання про зарахування цього періоду до пільгового стажу.

Позивачем до органу Пенсійного фонду України та до суду було надано уточнюючу довідку щодо періоду роботи позивача з 03.01.2002 по 05.03.2002 в якій йдеться про те, що позивач працювала повний робочий день з важкими та шкідливими умовами праці на виробництві по видобутку вугілля у період з 03.01.2002 по 05.03.2002 учень пробовідбірника, з 06.03.2002 по 25.04.2012 працювала на посаді пробовідбірника, що передбачено Списком 2.

Тому позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню.

Теж саме відноситься до періоду роботи позивача з 10.03.2005 по 17.03.2005 та з 18.03.2005 по 31.03.2005, з 01.04.2005 по 30.06.2005.

Відповідно п. 6 роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України Міністерства праці України «Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 10.05.1994 № 01-3/406-02-2, якщо в Списках № 1 і 2 зазначені виробництва без переліку професій і посад, правом на пенсію на пільгових умовах користуються всі працівники цих виробництв незалежно від назви професії або посади, яку вони займають.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим 16.01.2003 №36 (розділом І «Гірничі роботи») передбачено, що до робіт за Списком №2 відносяться, серед іншого, пробовідбірники (позиція 1.1а), гірники, зайняті на виробничих дільницях, а також на маркшейдерських і геологічних роботах з відбирання проб і доставляння вибухових матеріалів (позиція 1.1а), машиністи насосних установок, зайняті на дренажних роботах (позиція 1.1а).

Відтак, посади, на яких працювала позивач у період з 10.03.2005 по 17.03.2005 та з 18.03.2005 по 31.03.2005, з 01.04.2005 по 30.06.2005 включно відносяться до посад, робота на яких дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2; відповідач вказане не оспорює.

У матеріалах справи міститься довідка №796 від 18.04.2023 №1/796 ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Відповідно до вказаної довідки позивач виконувала роботи зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день у вищезазначені періоди.

Щодо позиції відповідача про відсутність у індивідуальних відомостях про застраховану особу інформації про нараховані суми заробітної плати за певний період роботи позивача на ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Згідно з ч.1 ст.21 Закону №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону №1058-IV на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону №1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються , зокрема виконавчими органами Пенсійного фонду для визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Отже, внесення роботодавцем під час заповнення та надання до системи персоніфікованого обліку індивідуальних відомостей про застраховану особу в відповідному звітному періоді помилкових даних щодо працівника-застрахованої особи, тягне порушення прав останнього під час оформлення пенсії та має суттєвий вплив при визначенні розміру пенсії під час її нарахування, оскільки застрахованою особою за відповідний період здійснювалися страхові внески з заробітку (доходу) за конкретний період роботи.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду зобов`язана здійснювати відповідно до закону контроль за достовірністю поданих страхувальниками і застрахованими особами відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку

Відповідно до ст.62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

П. 1 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою КМУ від 04.06.1998 №794, передбачено, що персоніфікований облік полягає в збиранні, обробленні, систематизації та зберіганні передбачених законодавством про пенсійне забезпечення відомостей про фізичних осіб, що пов`язані з визначенням права на виплати з Пенсійного фонду та їх розмір за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до п.11 вказаного Положення фізична особа має право у разі незгоди з відомостями, внесеними до системи персоніфікованого обліку, звертатися до уповноваженого органу з заявою про їх виправлення.

Згідно положень розділу IV постанови Правління ПФУ 18.06.2014 № 10-1 «Про затвердження Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування» (далі - Положення № 10-1), реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені ч.3 ст.20 Закону та ч.3 ст. 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, які включають дані, визначені ч.3 ст.20 Закону та ч.3 ст. 21 Закону №1058-IV .

До облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності;

відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства;

відомості про облік стажу окремих категорій осіб відповідно до законодавства;

відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність;

відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність;

відомості про суми добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та одноразової сплати особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

відомості про суми доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч.3 ст.24 Закону №1058-IV;

відомості електронних пенсійних справ, включаючи інформацію про паспортні дані пенсіонера та його місце проживання; копії документів, на підставі яких призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання, допомогу на поховання тощо) та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати з часу її призначення до закриття пенсійної справи; інформація про членів сім`ї застрахованої особи, які знаходяться на її утриманні, та її дітей;

періоди страхового стажу на основі сплати страхових внесків та єдиного внеску системи обліку сплати страхових внесків;

інформація щодо виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, включаючи дані про підставу (дата та вид страхового випадку), дати початку та закінчення здійснення виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування виплат, їх вид, суми виплат;

інформація про звернення громадян до органів Пенсійного фонду України, включаючи дані про надання особам електронних послуг відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436 (відомості веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду України);

інформація про фізичних осіб, які сплачують / за яких сплачують страхові внески до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

відомості про надання третім особам інформації з Реєстру застрахованих осіб, що стосується такої застрахованої особи.

Відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником.

У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

У разі виявлення за результатами перевірки поданих страхувальником недостовірних відомостей про застрахованих осіб та невиконання страхувальником у місячний строк припису щодо усунення цих порушень територіальні органи Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк вносять відповідні зміни до Реєстру застрахованих осіб.

Із процитованого видно, що до облікових карток, які є складовими Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, зокрема про трудовий стаж, при цьому у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Як видно із матеріалів справи , позивач у період березень, квітень, травень, червень та липень 2005 року працювала пробовідбірником на підприємстві Шахта «Алмазна» ДХК «Добропіллявугілля», що підтверджується записами в трудовій книжці.

Однак, в індивідуальних відомостях Реєстру застрахованих осіб не відображено період трудової діяльності за цей період.

При цьому, відсутність суми заробітку чи не сплата страхових внесків не може бути підставою для не включення до Реєстру застрахованих осіб відомостей стосовно позивача за цей період в частині трудової діяльності.

Окремо суд вказує на те, що ч. 4-6, 9,10, 12 ст. 20 Закону №1058-IV встановлено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є для страхувальників, зазначених у п. 1, 2, 4 ст. 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

При цьому, на думку суду, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді незарахування до страхового/трудового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки або зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а, від 30.09.2019 у справі №414/736/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а.

За таких обставин, враховуючи, що факт трудової діяльності підтверджується записами трудової книжки та відповідними довідками, наявні підстави для зобов`язання відповідача врахувати данні періоди роботи позивача. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в зарахуванні до страхового та пільгового стажу спірних періодів його роботи.

Щодо позиції позивача щодо зобов`язання зарахуванням неврахованих періодів у спірному рішенні та формі РС-Право до списку №2 з 01.03.2005 по 09.03.2005 та з 01.11.2007 по 03.03.2008, суд вказує, що данні періоди роботи позивача включено до страхового та пільгового стажу, а отже в цій частині суд відмовляє у задоволенні даних позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог адміністративного позову з підстав, викладених вище.

Щодо вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Оскільки ГУ ПФУ в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивачем в адміністративному позові не заявлені позовні вимоги до ГУ ПФУ в Донецькій області, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про залучення як співвідповідача ГУ ПФУ в Донецькій області.

Також суд зазначає, що з огляду на приписи п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву позивача.

Враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не приймалось будь-якого рішення та не здійснювалось будь-яких протиправних дій відносно позивача, а рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято відповідачем, в задоволенні клопотання про залучення співвідповідача, суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до ч. 1, 8 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 243,246, 252 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, адреса: 43026, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В) про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 20.04.2023 з урахуванням досягнення необхідного віку для призначення пенсії та необхідного стажу відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з визнанням права на пенсію за віком на пільгових умовах як працівника, зайнятого повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки, які народилися у період з 01.10.1968 по 31.03.1969, після досягнення 54 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах, із зарахуванням неврахованих періодів у спірному рішенні та формі РС-Право до списку №2 : з 03.01.2002 по 05.03.2002 учень пробовідбірника, з 01.03.2005 по 31.03.2005, з 01.04.2005 по 30.06.2005 за професією пробовідбірник, з 10.03.2005 по 17.03.2005 та з 01.11.2007 по 03.03.2008 за професією пробовідбірник, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №15 від 27.04.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за списком №2 періоди роботи з 03.01.2002 по 05.03.2002 учень пробовідбірника, з 10.03.2005 по 31.03.2005, з 01.04.2005 по 14.07.2005 за професією пробовідбірник.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 20.04.2023 з урахуванням висновків викладених у рішенні.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.2023.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова