Справа № 380/18974/22
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року

справа №380/18974/22

провадження № П/380/19129/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді Чаплик І.Д.

секретар судового засідання Посмітюх К.Т.

за участі

позивача ОСОБА_1

представника позивача Осіпової Г.В.,

представника відповідача Фельпель І.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференцзв`язку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. Мечникова, 16а код ЄДРПО: 14321647), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати Наказ Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №576 - АГ від 22 листопада 2022 року Про результати службового розслідування у частині п.4 наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_1 , заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки згідно пункту ґ статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та оголошення йому дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність за не виконання ст. 346 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; пункту 10, 11 розділу 3 Інструкції Про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час, затвердженої наказом МВС України від 18.07.2017 № 595, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2017 за №970/30838.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не є особою відповідальною за порушення, які вказані в оскаржуваному наказі. Окрім того, оскаржуване рішення в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності не враховує всіх дійсних обставин справи та не відповідає критеріям обгрунтованості, безсторонності (неупередженості), законності, пропорційності та дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав і свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення», що зумовлює необхідність звернення до суду з позовом за захистом порушених прав шляхом визнання протиправним і скасування вказаного наказу в частині, що стосується позивача. Вказує, що в порушення вимог ст.45, ст.83-86 Дисциплінарного статуту Збройних сил України та Порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 08 листопада 2021 року №815. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2022 року за №39/37375, відповідачем не встановлено в чому саме полягало невиконання ОСОБА_1 його військових та посадових (службових) обов`язків, причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням, повідомлення про підозру в якому вручено 16.09.2022 іншій особі, та неналежним виконанням позивачем обов`язків військової служби, наявності вини ОСОБА_2 в порушені зазначеного у оскаржуваному наказі та висновку службового розслідування нормативно-правових актів, що призвело до притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Також покликається на порушення порядку проведення службового розслідування, оскільки причини ДТП, завдання шкоди, її розмір та особа, яка підозрюються у цьому, встановлені за результатами досудового розслідування, яке проводиться Територіальним управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м Львові. Також за змістом п.3 Розділу 1 Порядку №815 дія цього Порядку не поширюється на проведення службових розслідувань щодо розслідування нещасних випадків, що проводяться згідно з Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2016 року № 199, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18 квітня 2016 року за № 574/28704. Відтак вважає, що у даному випадку за фактом дорожньо- транспортної пригоди за участю відомчого транспортного засобу Ford F-550 ROSHEL SENATOR A PC, у якому солдат ОСОБА_3 значних травм не зазнав, повинно було проводитися службове розслідування щодо нещасного випадку відповідно до п.3 «Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України». Вказує, що всі події відбувалися в досить стислі строки та в умовах воєнного стану, наказ на марш фактично опрацьовувався в ході отримання техніки в усному порядку шляхом доведення усних завдань та наказів до підлеглих та одразу виконувався в ході отримання техніки та підготовки її до маршу в той самий депь - 15.09.2022, отримана з військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) техніка фактично не була поставлена на облік ІНФОРМАЦІЯ_1 у встановленому порядку, що не було враховано при проведенні слубового розслідування. Також зазначає, що до переліку безпосередніх посадових (службових) обов`язків позивача, визначених посадовою інструкцією та нормативними документами не належить визначення старшого колони (машини) на марші та контроль за тим чи фактично допущена гака особа до керування машиною як водій та підготовка й видання наказу про закріплення водіїв за кожною машиною, порушення чого стало підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Вважає, що саме на начальника СБДР був покладений обов`язок при формуванні колони для здійснення маршу в н.п. Гамаліївка Львівської області проконтролювати про недопущення старшого колони до фактичного керування машиною в якості водія згідно отриманого наказу на марш та вимог ст.346 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.11 Розділу X Інструкції «Про порядок викорисіаиня автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час». Позивач також не погоджується з висновком про невиконання ним вимог п.п. 10, 11 розділу 3 Інструкції «Про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час», затвердженої наказом МВС України від 18.07.2017 № 595, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2017 за №970/30838, оскільки вимоги вказаної інструкції визначають порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час. Крім цього, в спірному випадку техніка передавалася від військової частини не для укомплектування НОМЕР_3 прикордонного загону, а для здійснення її переміщення, техніка не прибувала па територію парку, а формувалася на задньому дворі, а тому у спірному випадку немождиве було закріплення водіїв згідно вимог вказаної вище Інструкції. Такі обов`язки покладаються на командира НОМЕР_3 прикордонного загону та безпосередньо на начальника автомобільної та бронетанкової служби відділу озброєння та інженерно- технічного забезпечення НОМЕР_3 прикордонного загону у відповідності до розділу 2 його Посадової інструкції. Відтак просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою від 02.01.2023 відкрито провадження у справі за даним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

На виконання ухвали суду 20.01.2023 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Зазначає, що підставою для видання наказу про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність послужило службове розслідування, проведене за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю відомчого транспортного засобу Ford F-550 ROSHEL SENATOR APC під керуванням водія автомобільної групи відділення технічного забезпечення відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення 7 прикордонного Карпатського загону солдата ОСОБА_4 . Зокрема, в ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено факт неякісного планування посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 заходів здійснення маршу техніки, що переміщувалась 15.09.2022 за визначеним маршрутом, та як наслідок послаблення контролю за виконанням наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.09.2022 №411-АГ «Про здійснення маршу», не закріплення водіїв (опрацювання наказу по прикордонному загону) за транспортними засобами, які переміщались з боку заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки полковника ОСОБА_5 . До таких висновків комісія прийшла з врахуванням того, що командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а особа уповноважена за викоанння наказу зобов`язана його чітко та своєчасно, в повному обсязі виконати. З огляду на вказане, а також на підставі зібраних матеріалів та доказів, з урахуванням обставин, за яких вони були вчинені, особи порушника, ступінь його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, його ставлення до служби, дисциплінарна комісія прийшла до висновку про наявність в діях позивача порушення службової дисципліни, а саме заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки полковником ОСОБА_6 не виконано вимоги ст. 346 (начальнику колони, старшому машини заборонено керувати машиною) Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 10, 11 розділу 3 (за кожною машиною в органі Держприкордонслужби закріпляється водій, про що видається наказ командира (начальника) органу Держприкордонслужби. Використання машин здійснюється тільки водіями, за якими вони закріплені) Інструкції «Про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час», затвердженої наказом МВС України від 18.07.2017 № 595 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2017 за № 970/30838. Відтак, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є правомірним і пропорційним. Вважає, що Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України діяло у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відзиві представником відповідача заявлено клопотання про перехід до розгляду справи у загальному позовному провадженні. Також 20.01.2023 представник відповідача подав клопотання про розгляд српви у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 23.01.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено, підготовче засідання призначено на 22.02.2023,

У відповіді на відзив, яка надійшла суду 26.01.2023, позивач наводить аналогічні аргументи щодо відсутності в його діях встановлених висновком про службове розслідування порушень, що були наведені в позовній заяві, а також зазначає, що за висновком службового розслідування виявлені в ході розслідування дисциплінарні проступки з боку посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 не перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Вважає, що при видачі оскаржуваного наказу відповідачем не враховано попередню поведінку позивача як військовослужбовця, тривалість військової служби та його рівень знань про порядок несення служби. Відтак, на думку позивача, його вина у вчиненні дисциплінарного проступку є недоведеною.

30.01.2023 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких представник відповідача підтверджує обґрунтованість прийнятого рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача з огляду на займану ним посаду, об`єм та важливість обов`язків за посадою, контролю за виконанням наказу №411-АГ. Покликається на викладене у п.6 Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 р. № 55, п.п. 16), визначення контролю, як комплексу заходів, що здійснюються для перевірки та оцінки виконання поставлених завдань (управлінських рішень). Відтак, вважає, що ОСОБА_1 мав організувати дану роботу, визначити чіткі завдання підлеглому о/с, в тому числі міг делегувати це повноваження своїм підлеглим, а в подальшому пересвідчитись в якості їх планування (виконання), зокрема в частині, що стосується призначення старшого колони та закріплення водіїв за транспортними засобами на час здійснення маршу, в умовах, які склались під час дії правового режиму воєнного стану.

22.02.2023 розгляд справи не відбувся в зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Підготовче засідання призначено на 15.03.2023.

15.03.2023 підготовче засідання відкладено у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у Львівській області на 12.04.2023.

В підготовчому засіданні 12.04.2023 оголошено перерву до 10.05.2023 для надання можливості подати матеріали службового розслідування належної якості.

09.05.2023 на адресу суду надійшли матеріали службового розслідування.

Пілготовче засідання, призначене на 10.05.2023 було перенесене на 24.05.2023 у зв`язку із неявкою представника позивача та його клопотанням про неможливість прибуття з поважних причин.

Ухвалою суду від 24.05.2023, прийнятою без виходу до нарадчої кімнати, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.06.2023.

Ухвалою від 07.06.2023 частково задоволено клопотання позивача та його представника про участь у судових засіданнях у справі №380/18974/22 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та в зв`язку з технічною неможливістю вирішено проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду судові засідання по справі №380/18974/22, наступні після судового засідання, призначеного на 14.06.2023, в зв`язку з чим розгляд справи 14.06.2023 відкладено до 28.06.2023.

В судовому засіданні 28.06.2023 оголошено перерву до 19.07.2023.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 29.05.2020 по 01.03.2023 проходив службу у НОМЕР_3 прикордонному Карпатському загоні Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_4 АДРЕСА_3 ) та з 08.05.2022 по 01.03.2023 виконував обов`язки за посадою заступника начальника цього ж прикордонного загону з оброєння та техніки.

Наказом Західного регіонального управління від 19.09.2022 №467-АГ «Про призначення службового розслідування» з метою встановлення обставин та причин скоєної дорожньо-транспортної пригоди за участю відомчого транспортного засобу Ford F-550 ROSHEL SENATOR APC під час здійснення маршу по перегону автомобільної техніки призначено службове розслідування за фактом скоєної дорожньо-транспортної пригоди у відповідності до вимог ст.85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та п. 6. Розділу 2 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08.11.2021 №815 «Про затвердження порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України».

На виконання наказу Західного регіонального управління від 19.09.2022 №467-АГ «Про призначення службового розслідування», продовженого наказом від 18.10.2022 №518-АГ «Про продовження строку службового розслідування» відповідно до вимог статей 84-87 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08.11.2021 №815 «Про затвердження порядку проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України» комісією проведено службове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю відомчого транспортного засобу Ford F-550 ROSHEL SENATOR APC під керуванням водія автомобільної групи відділення технічного забезпечення відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення 7 прикордонного Карпатського загону солдата ОСОБА_4 .

В процесі службового розслідування встановлено, що 15.09.2022 військова частина НОМЕР_2 передала ІНФОРМАЦІЯ_3 броньовані автофургони типу Ford F-550 ROSHEL SENATOR APC, до складу яких також входив автомобіль із заводським номером 1 FDUF 5 HT7NED 27559.

Дану техніку було отримано відповідно до вказівки, визначеної в листі Адміністрації Держприкордонслужби від 15.09.2022 № 71-28756/0/6/22 «Про отримання та перегін транспортних засобів», зокрема, було визначено відповідно до розпорядження Генерального штабу Збройних сил України від 14.09.2022 та відповідних нарядів від 15.09.2022 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 організувати отримання з вказаної військової частини транспортних засобів згідно розрахунку Ford F-550 ROSHEL SENATOR (автофургон броньований) 15 одиниць. Після отримання вказану техніку передати до визначеної військової частини. Організувати перегін Ford F-550 ROSHEL SENATOR (автофургон броньований) до м. Києва, де здійснити їх передавання. З цією метою організувати відрядження необхідного персоналу та техніки до місця її передавання.

Для організації маршу в 7 прикордонному Карпатському загоні було опрацьовано наказ по частині від 15.09.2022 №411-АГ «Про здійснення маршу», де було визначено старшого колони, маршрути руху техніки, часові показники проведення привалів для відпочинку особового складу, кількість техніки, яка переміщається, автомобіль, що залучається для здійснення супроводу, дата та час, коли необхідно розпочати рух.

15.09.2022 водій автомобільної групи відділення технічного забезпечення відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення 7 прикордонного Карпатського загону солдат Мар`ян ЦУНЬОВСЬКИЙ в складі колони здійснював переміщення отриманої техніки, а саме: броньованого автофургона Ford F-550 ROSHEL SENATOR APC із заводським номером: 1 FDUF 5 HT7NED 27559 за маршрутом м. Львів - м. Новоград Волинський - м. Житомир - м. Київ - Окрема комендатура охорони і забезпечення.

Цього ж дня, близько 20:00 год., вищезазначений військовослужбовець керуючи транспортним засобом - броньованим автофургоном Ford F-550 ROSHEL SENATOR APC із заводським номером: 1 FDUF 5 HT7NED 27559 без номерного знаку, рухаючись по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп» у м. Броди Львівської області в сторону м. Київ вчинив зіткнення із транспортним засобом «VOLKSWAGEN CADDY» з державним номерним знаком НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_7 , яка виїжджала з другорядної дороги, що по вул. Тернопільська у м. Броди на головну дорогу М-06 «Київ-Чоп».

Військовослужбовця військової служби за контрактом солдата Мар`яна ЦУНЬОВСЬКОГО призначено на посаду водія автомобільної групи відділення технічного забезпечення відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення 7 прикордонного Карпатського загону 07.10.2021.

Територіальним управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 15.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України. Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, складено 16.09.2022 та вручено Мар`яну ЦУНЬОВСЬКОМУ.

В ході службового розслідування з метою встановлення обставин, які могли б вплинути на якість підготовки планування здійснення маршу колоною відомчих транспортних засобів комісією було встановлено, що перегін техніки в кількості 15 одиниць марки Ford F-550 ROSHEL SENATOR APC здійснювався у відповідності до листа Адміністрації Держприкордонслужби від 15.09.2022 №71-28756/0/6/22 за маршрутом м. Львів - м. Новоград Волинський - м. Житомир - м. Київ - Окрема комендатура охорони і забезпечення.

Переміщення колони за маршрутом м. Львів - м. Новоград Волинський - м. Житомир - м. Київ - Окрема комендатура охорони і забезпечення було організовано відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.09.2022 за №411-АГ «Про здійснення маршу», п.14 якого контроль за його виконання було покладено на заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки полковника ОСОБА_5 .

Про готовність до вибуття та початок руху колони полковник ОСОБА_8 в телефонному режимі здійснив доповідь начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 полковнику ОСОБА_9 .

Контроль за переміщенням колони було організовано з урахуванням розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби від 05.09.2022 №гриф/25-1026-Е та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.09.2022 за №411-АГ «Про здійснення маршу».

За результатами службового розслідування встановлено факт неякісного плануванням посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 заходів здійснення маршу техніки, що переміщувалась 15.09.2022 за визначеним маршрутом та як наслідок послаблення контролю за виконанням наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.09.2022 №411-АГ «Про здійснення маршу», не закріплення водіїв (опрацювання наказу по прикордонному загону) за транспортними засобами, які переміщались з боку заступника начальника НОМЕР_3 прикордонного Карпатського загону з озброєння та техніки полковника ОСОБА_5 . Зокрема, до таких висновків комісія прийшла з врахуванням того, що командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, що у свою чергу виразилось в порушенні порядку призначення старшого колони, ненадходження вчасної доповіді від старшого колони начальнику зміни ЦУС 7 прикордонного Карпатського загону та його помічнику. Не було опрацьовано наказ про закріплення водіїв за транспортними засобами на час перегону. Згідно пояснень військовослужбовців, зокрема молодшого сержанта ОСОБА_10 інструктаж з ним як старшим колони належним чином полковник ОСОБА_8 не проводив.

Як наслідок заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки полковником ОСОБА_6 не виконано вимоги ст. 346 (начальнику колони, старшому машини заборонено керувати машиною) Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 10, 11 розділу 3 (за кожною машиною в органі Держприкордонслужби закріпляється водій, про що видається наказ командира (начальника) органу Держприкордонслужби. Використання машин здійснюється тільки водіями, за якими вони закріплені) Інструкції «Про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час» затвердженої наказом МВС України від 18.07.2017 № 595 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2017 за № 970/30838.

Відтак, за результатами службового розслідування запропоновано за невиконання статті 346 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 10, 11 розділу 3 Інструкції «Про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час» затвердженої наказом МВС України від 18.07.2017 № 595 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2017 за № 970/30838 заступника начальника 7 прикордонного Карпатського загону з озброєння та техніки полковника ОСОБА_5 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Наказом Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №576 - АГ від 22 листопада 2022 року Про результати службового розслідування притягнуто до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_1 , заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки згідно пункту ґ статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та оголошено йому дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність за не виконання ст. 346 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; пункту 10, 11 розділу 3 Інструкції Про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час, затвердженої наказом МВС України від 18.07.2017 № 595, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2017 за №970/30838.

Не погоджуючись із наказом Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №576 - АГ від 22 листопада 2022 року Про результати службового розслідування в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність, позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що в Україні як у правовій державі, де проголошена дія верховенства права та найвищою соціальною цінністю є людина, згідно з ст. ст. 1, 3, 8, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції України усі без виключення суб`єкти права (учасники суспільних відносин) зобов`язані дотримуватись існуючого правового порядку, утримуючись від використання права на зловживання правом, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати покладені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом, і тому до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 N 2232-XII, Законом України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 N 389-VIII, Законом України "Про Державну прикордонну службу України" від 03.04.2003 N 661-IV, Законом України "Про оборону України" від 06.12.1991 N 1932-XII, Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.12.2009 N 1115/2009, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 N 548-XIV.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 N 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут). Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу. Дисциплінарний статут поширюється і на військовослужбовців Держприкордонслужби.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

В ст. 3 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Абзацом 2 та 6 ст. 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; погодитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

За ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту Верховний Головнокомандувач Збройних Сил України, Міністр оборони України, начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України, керівники державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, Голова Служби зовнішньої розвідки України, Голова Служби безпеки України, Голова Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, командувач Національної гвардії України, Голова Державної прикордонної служби України, Голова Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, начальник Управління державної охорони України, керівники інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями користуються дисциплінарною владою в повному обсязі цього Статуту, крім відповідних повноважень, визначених цим Статутом для кожного, з них особисто.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

В ст. 48 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

На військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення (ст. 82 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 84 Дисциплінарного статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

На виконання ст. 85 Статуту, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Підстави та процедуру проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби), а також військовозобов`язаних під час проходження ними навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження ними підготовки та зборів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (підготовки, зборів), оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішень, а також повноваження посадових осіб під час проведення службового розслідування визначаються Порядком проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України 08.11.2021 року N 815 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2022 р. за N 39/37375 (далі Порядок).

Так, службове розслідування призначається письмовим наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Інші посадові особи можуть звертатися з клопотанням за підпорядкованістю про призначення службового розслідування (п. 1 розділу І Порядку).

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення. Службове розслідування починається з дня, визначеного в наказі про призначення службового розслідування. Днем закінчення службового розслідування є день затвердження висновку службового розслідування начальником (командиром), який призначив службове розслідування (п. 1, п. 4 розділу IV Порядку).

Особи, які проводять службове розслідування, забезпечують повноту, всебічність та об`єктивність проведення службового розслідування та не повинні допускати розголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право: отримувати інформацію про підстави проведення службового розслідування, склад комісії; брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування; відмовлятися давати пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; висловлювати письмові зауваження щодо повноти та об`єктивності проведення службового розслідування; звертатися з письмовим рапортом до начальника (командира) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо ознайомлення з висновком та матеріалами службового розслідування в частині, що її стосується, з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими актами законодавства; оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, визначені законом (п. 3, п. 4 розділу V Порядку).

Зі змісту розділу VI Порядку, за результатами службового розслідування складається висновок службового розслідування.

У висновку службового розслідування зазначаються: посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи (осіб), яка (і) проводила (и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування; установлені під час службового розслідування обставини, за яких військовослужбовцем (військовослужбовцями) учинено правопорушення, які стали підставою для призначення службового розслідування; час, місце, спосіб, мотив та мета вчинення правопорушення, його наслідки (їх тяжкість); посада, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), персональні дані (дата та місце народження, освіта, період військової служби, період перебування на займаній посаді, наявність або відсутність у неї незнятих дисциплінарних стягнень), характеристика особи, яка вчинила правопорушення, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли його вчиненню; наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями військовослужбовця та їх наслідками; умови, що передували вчиненню правопорушення або спонукали до його вчинення; вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; завдана шкода та її розмір; наявність вини військовослужбовця (військовослужбовців), обставин, що її пом`якшують чи обтяжують, а також ставлення військовослужбовця (військовослужбовців) до вчиненого; відомості про залучення фахівців та дані про них (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), посада), надані ними висновки; відомості, що підтверджують чи спростовують інформацію, яка стала підставою для призначення службового розслідування; пропозиції щодо застосування до військовослужбовця (військовослужбовців) дисциплінарного стягнення, притягнення до матеріальної відповідальності, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень (за наявності), обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, а також відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів та про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

До висновку службового розслідування додаються пояснення, акти, довідки, характеристики, копії службових карток та інші матеріали, що стосуються службового розслідування.

За результатами розгляду висновку та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, начальник (командир) органу Держприкордонслужби затверджує висновок службового розслідування та приймає рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності (п. 1 розділу VII Порядку).

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, який призначив службове розслідування, щодо кожної особи правопорушника у висновку за результатами службового розслідування, а в разі накладення дисциплінарного стягнення старшим начальником (командиром) - у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

За результатами службового розслідування приймаються рішення, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування (п. 2 розділу VII Порядку).

Судом встановлено, що за результатами службового розслідування комісія прийшла до висновку про невиконання позивачем вимог ст. 346 (начальнику колони, старшому машини заборонено керувати машиною) Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та пункту 10, 11 розділу 3 (за кожною машиною в органі Держприкордонслужби закріпляється водій, про що видається наказ командира (начальника) органу Держприкордонслужби. Використання машин здійснюється тільки водіями, за якими вони закріплені) Інструкції «Про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час», затвердженої наказом МВС України від 18.07.2017 № 595 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2017 за № 970/30838.

Відповідно до статті 346 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України якщо в рейс виходять дві чи більше машин, призначається начальник колони. Начальник колони (старший машини) призначається з військовослужбовців офіцерського, сержантського (старшинського) складу, які знають правила дорожнього руху. Начальник колони відповідає за виконання поставленого завдання та правильне використання машини (машин), дисципліну особового складу, що перебуває в машині (машинах), за додержання ним вимог безпеки. Начальникові колони (старшому машини) заборонено керувати машиною або змушувати водія передавати будь-кому управління, віддавати команди, які змушують водія (водіїв) порушувати правила дорожнього руху та перевищувати встановлену швидкість руху. Щодо мети, порядку, терміну виконання завдання та додержання вимог безпеки руху начальників колон (старших машин) і водіїв інструктують посадові особи, які організовують перевезення, або їх прямі начальники. Про додержання правил експлуатації машин, правил дорожнього руху й поведінки в рейсі водіїв машин, крім того, інструктують командири підрозділів. Водіям категорично заборонено передавати будь-кому управління машиною. Підготовка машин до виходу проводиться під керівництвом командирів підрозділів або їх заступників з озброєння (начальників технічної частини, начальників автомобільної служби, техніків батальйонів, старших техніків рот).

Отже, за вимогами ст. 346 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальнику колони (старшому машини) заборонено керувати машиною, тобто старшим колони мав бути призначений окремий військовослужбовець з числа офіцерського, сержантського (старшинського) складу. Однак, як встановлено матеріалами службового розслідування визначений старшим колони, молодший сержант Василь КОНДУР використовувався в якості водія, відповідно якісно виконувати обов`язки старшого колони не міг.

Доводи позивача про відсутність в штаті частини необхідної кількості водіїв та стислі строки виконання покладеного завдання не можуть бути підставою для звільнення позивача від відповідальності, оскільки жодних доказів (доповідних записок, звернень, довідок тощо) як під час виконання завдання, так і після його виконання, в підтвердження вжиття ним заходів для усунення вказаних труднощів у виконанні покладеного завдання ним не подано.

Суд також враховує, що за змістом ст. 346 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник колони (старший машини) призначається з військовослужбовців офіцерського, сержантського (старшинського) складу, які знають правила дорожнього руху. Начальник колони відповідає за виконання поставленого завдання та правильне використання машини (машин), дисципліну особового складу, що перебуває в машині (машинах), за додержання ним вимог безпеки. Начальникові колони (старшому машини) заборонено керувати машиною або змушувати водія передавати будь-кому управління, віддавати команди, які змушують водія (водіїв) порушувати правила дорожнього руху та перевищувати встановлену швидкість руху.

Аналіз вказаної норми статті 346 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вказує на те, шо старший колони призначається з військовослужбовців офіцерського, сержантського (старшинського) складу, які знають правила дорожнього руху. Обов`язку призначати старшого колони військовослужбовця виключно з категорії водійського складу зазначена стаття не визначає. Відтак, позивач, виходячи з обставин виконуваного завдання, на виконання наказу начальника прикордонного загону, не був позбавлений можливості призначити двох окремих осіб у якості водія та старшого колони, зокрема, будь-кого іншого з підлеглих військовослужбовців офіцерського, сержантського (старшинського) складу, які знають правила дорожнього руху, оскільки вимоги щодо наявності водійського посвідчення у старшого колони вказана норма не містить. Згідно висновку службового розслідування № 33 від 17.11.2022, начальник відділення технічного забезпечення майор ОСОБА_11 пояснив, що йому було відомо, що тільки 6-ть чоловік перебувають на водійських посадах, а решта були приряджені до інженерно-технічного відділу (наказ начальника 7 ПРИКЗ №261-вв від 15.08.2022 «Про особовий склад») для надання практичної допомоги та використовувались під час раптово виникаючих завдань та мали посвідчення з відповідною категорією.

Відповідно до пункту 10 розділу 3 Інструкції за кожною машиною в органі Держприкордонслужби закріплюється водій, про що видається наказ командира (начальника) органу Держприкордонслужби. В разі поточного некомплекту водіїв або на час відпустки, хвороби, відрядження тощо штатного водія дозволяється закріплення за машиною декількох водіїв органу Держприкордонслужби. У цьому випадку також видається наказ командира (начальника) органу Держприкордонслужби та вносяться відповідні записи у паспорт автомобіля (формуляр).

Відповідно до пункту 11 розділу 3 Інструкції використання машин здійснюється тільки водіями, за якими вони закріплені. Будь-якій особі незалежно від службового становища забороняється відсторонювати водія та самостійно керувати машиною замість нього, а також віддавати йому під час руху машини розпорядження та вказівки, які суперечать Правилам дорожнього руху, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами) (далі - ПДР).

Особи офіцерського, сержантського (старшинського) та рядового складу, які мають посвідчення водія, практику керування машинами, що є на озброєнні в підпорядкованих підрозділах, отримують на відповідних заняттях та зборах.

Висновком службового розслідування встановлено, що підбором водіїв, які залучалися для переміщення техніки займався начальник відділення технічного забезпечення 7 Прикордонного Карпатського загону майор ОСОБА_12 , що підтверджує в своєму поясненні, відповідну вказівку він отримав від заступника начальника 7 Прикордонного Карпатського загону з озброєння та техніки полковника ОСОБА_5 , якому після завершення відбору водійського складу майор ОСОБА_12 здійснив відповідну відповідь. Згідно з поясненнями водіїв: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 команду про участь в перегоні техніки була отримано безпосередньо від заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки полковника ОСОБА_5 .

Серед 15 чоловік, які залучалися до переміщення техніки, було тільки 6 водіїв, які перебували на штатних посадах водійського складу. Дане рвшення щодо порядку призначення особового складу з числа не тільки штатних водіїв для перегону техніки, з пояснень майора ОСОБА_23 , було прийнято у зв`язку з великим навантаженням на штатний водійський склад та попередньо узгоджено із заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки полковником ОСОБА_6 .

Першочергово відбирались військовослужбовці, які мали посвідчення водія з категорією «Б», в тому числі розглядались приряджені до інженерно-технічного відділу згідно наказу начальника 7 ПРИКЗ №261-ев від 15.05.2022 «Про особовий склад», що залучались для надання практичної допомоги та використовувались під час раптово виникаючих завдань, зокрема, в даному випадку для переміщення техніки.

Поряд з цим відповідно до вимог керівних документів, а саме Інструкції «Про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України є мирний час» затвердженої наказом МВС України від 18.07.2017 № 595 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2017 за № 970/30838, в 7 прикордонному Карпатському загону не було опрацьовано наказ про закріплення водіїв за транспортними засобами марки Ford F-550 ROSHEL SENATOR АРС. що переміщувались.

Безпосереднє формування колони для здійснення маршу відбувалось в н.п. Гамаліівка Львівської області. До даного населеного пункту техніка вибувала з 2-х місць: з військового містечка, яке розташоване по АДРЕСА_4 та з АДРЕСА_5 , де було зосереджено 2-гу половину транспортних засобів. Рух за визначеним маршрутом з н.п. Гамаліївка орієнтовно розпочали в 19.00 15.09.2022.

З пояснень наданих ведійським складом встановлено, шо інструктаж проводився начальником служби безпеки дорожнього руху Західного регіонального управління підполковником Андрієм СИРОЇДОМ та заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки полковником Романом ДИКИМ. Відповідні записи щодо проходження інструктажу зроблено в книзі «Інструктажу та контролю руху машин, які від`їжджають за межі частини (гарнізону)», виїзд техніки також зафіксовано в журналі «Реєстрації виходу та повернення в парк машин». Під час інструктажу зазначалось на порядку слідування колони, дотримані правил дорожнього руху та мір безпеки. Наведене суперечить доводам позивача як про нездійснення ним інструктажу, так і про відсутність в нього обов`язку здійснювати інструктаж.

За висновком службового розслідування водій автомобільної групи відділення технічного забезпечення відділу озброєння та інженерно-технічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 за участю, якого безпосередньо сталася дорожньо-транспортна пригода зазначив, що інструктаж з ним проводив заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки полковник ОСОБА_24 , який під час інструктажу наголосив, що швидкість колони буде задавати автомобіль супроводу; зупинку при марші здійснювати виключно за наказом голови колони або у випадку технічної несправності автомобіля; дотримуватись дистанції між автомобілями, а саме в населених пунктах 40-60 м, за межами 60-100 м.

Також, начальник контрольно-технічного пункту відділу озброєння га інженерно-технічного забезпечення 7 прикордонного Карпатського загону молодший сержант Василь КОНДУР зазначив, що наказ на марш не ставився, інструктаж про дотримання мір безпеки та дотримання правил дорожнього руху перед виїздом колони проводив заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки полковник ОСОБА_24 та додатково начальник служби безпеки дорожнього руху Західного регіонального управління підполковник Андрій СИРОЇД. Про тс, що він являється старшим колони стверджує, що йому не було відомо та ніхто його про це не повідомляв, інформацію не доводив, тому ніяких завдань водійському складу до початку руху та в ході маршу колони не визначав. Молодший сержант ОСОБА_25 КОНДУР використовувався в якості водія. Доказів в спростування вказаного позивачем не подано, а судом не встановлено.

За висновком службового розслідування оперативно-чергова служба ЦУС, що заступила на чергування з 15/16.09.2022 по 7 прикордонному Карпатському загоні стверджує, що інформацією про рух колони не володіла, доповідей від чергового парку управління НОМЕР_3 прикордонного Карпатського загону та від чергового парку ОРТМ по АДРЕСА_4 про будь-яке вибугтя колон не отримувала. Про факт дорожньо-транспортної пригоди їм стало відомо 15.09.2022 від заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 . У свою чергу чергова служба, а саме черговий парку, що ніс службу з 15 на 16.09.2022 по АДРЕСА_3 зазначив, що техніка марки Ford F-550 ROSHEL SENATOR АРС на територію парку не прибували, відповідно він ніяких доповідей по лінії оперативно - чергової служби не здійснював, а днювальний по парку ОРТМ, що ніс службу також з 15 на 16.09.2022 по АДРЕСА_4 зазначає, що 15.09.2022 на задній двір (відповідно до схеми не входить в межі території парку ОРТМ) прибула техніка даної марки, її кількості та часових показників коли вона заїхала солдат Назар МЕЛЬНИК не пам`ятає. Наголосив, що техніка прибувала в присутності полковника Романа ДИКОГО. Доповіді по прибуттю та вибуттю технік по лінії оперативно - чергової служби також нікому не здійснював.

Доводи позивача в спростування встановлених службовим розслідуванням порушень зводяться до того, що в спірному випадку техніка передавалася від військової частини не для укомплектування НОМЕР_3 прикордонного загону, а для здійснення її переміщення, техніка не прибувала па територію парку, а формувалася на задньому дворі, а тому немождиве було закріплення водіїв згідно вимог вказаної вище Інструкції, посадовою інструкцією на позивача не покладено такого обов`язку, відповідальність за виявлені порушення має бути застосована до інших осіб.

Однак, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.09.2022 №411-АГ «Про здійснення маршу» контроль за виконанням заходів зазначених у наказі чітко покладено на ОСОБА_1 , а це в свою чергу порядок та правильність: планування виїзду, призначення у відповідності до вимог чинного законодавства старших колон, визначення маршрутів руху, привалів та інші завдання, що були визначені даним наказом.

За визначенням п.6 Типової інструкції з документування управлінської інформації в електронній формі та організації роботи з електронними документами в діловодстві, електронного міжвідомчого обміну затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 р. № 55, п.п. 16), контроль - комплекс заходів, що здійснюються для перевірки та оцінки виконання поставлених завдань (управлінських рішень). Відтак, ОСОБА_1 мав організувати дану роботу, визначити чіткі завдання підлеглому о/с, в тому числі, міг делегувати це повноваження своїм підлеглим, а в подальшому пересвідчитись в якості їх планування (виконання), зокрема в частині, що стосується призначення старшого колони та закріплення водіїв за ТЗ на час здійснення маршу, в умовах які склались під час дії правового режиму воєнного стану.

Із пояснень наданих водійським складом розслідуванням встановлено, що інструктаж з ними безпосередньо проводив ОСОБА_1 , а не інша посадова особа прикордонного загону, у тому числі із військовослужбовцем, що був по наказу призначений старшим колони, та залучався в якості водія. Тобто під час інструктажу ОСОБА_1 мав би звернути на це увагу та внести відповідні корективи, що зроблено не було.

Доводи позивача про відсутність в переліку безпосередніх посадових (службових обов`язків) позивача, визначених посадовою інструкцією та нормативними документами визначення старшого колони ( машини) на марші та контроль за тим чи фактично допущена гака особа до керування машиною як водій та підготовка й видання наказу про закріплення водіїв за кожною машиною, суд вважає безпідставним, оскільки за змістом посадової інструкції заступник начальника прикордонного загону з озброєння і техніки здійснює керівництво діяльністю відділу озброєння та інженерно - технічного забезпечення; відповідає за своєчасне та якісне планування заходів у межах своїх обов`язків; зобов`язаний знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, порадників, інструкцій та керівних документів щодо організації інженерно - технічного забезпечення, неухильно дотримуватись їх у своїй діяльності.

Суд звертає увагу, що позивачем на підтвердження своїх тверджень стосовно протиправності спірного наказу не наведено підстав, що такий не відповідає критеріям обґрунтованості та в чому саме полягає його незаконність, адже містить лише посилання на те, що всі встановлені службовим розслідуванням порушення, позивача не стосуються, покладені на інших посадових осіб, (яких також притягнуто до відповідальності), проте контроль за виконанням наказу начальника Львівського прикордонного загону «Про здійснення маршу» 411-АГ покладено на позивача.

Суд враховує, що за вимогами статті 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з статтею 28 Статуту внутрішньої служби ЗС України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Згідно статті 30 Статуту внутрішньої служби ЗС України начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Поряд із цим приписами статті 58 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на командира (начальника) як єдиноначальника покладено особисту відповідальність, зокрема, і за виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу. При цьому, командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Також статтею 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України прямо передбачено, що командир (начальник) зобов`язаний, окрім іншого, знати морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців; займатися правовим вихованням підлеглих; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини.

Зі змісту статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту випливає, що військова дисципліна полягає у додержанні всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України, та досягається, як шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України, так і шляхом умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів до підлеглих та правильного застосування засобів переконання. При цьому, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Заступник начальника НОМЕР_3 прикордонного загону з озброєння і техніки керується вимогами ст. 75 Статуту внутрішньої служби ЗС України, та зобов`язаний: знати ділові та морально-психологічні якості військовослужбовців офіцерського, сержантського (старшинського) складу безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів і служб, постійно проводити з ними роботу з військового виховання та вдосконалення їх підготовки за спеціальністю; керувати технічною підготовкою особового складу бригади (полку, окремого батальйону), проводити заняття з військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу, які обіймають посади не нижче головного сержанта роти, з вивчення озброєння, техніки і боєприпасів, водіння машин, організації та здійснення технічного забезпечення, а також заходи щодо підготовки класних технічних спеціалістів; організовувати експлуатацію, ремонт та евакуацію озброєння, бойової та іншої техніки, забезпечуючи їх постійну справність.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту командир відповідає за стан військової дисципліни, який визначається, зокрема, і морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну. Діяльність командира щодо підтримання військової дисципліни оцінюється виконанням обов`язків з додержанням вимог законів і статутів Збройних Сил України, повним використанням дисциплінарної влади для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

З наведеного суд приходить до висновку, що на момент планування підготовчих заходів до вибуття колони позивачем належним чином не було організовано діяльність відділу озброєння та інженерно - технічного забезпечення, що призвело до порушення ст. 346, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; пункту 10, 11 розділу 3 Інструкції «Про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час» затвердженої наказом МВС України від 18.07.2017 № 595, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2017 за № 970/30838; пункту 12 розділу І Інструкції «З автомобільного та бронетанкового забезпечення в Державній прикордонній службі України», затвердженої наказом МВС України від 09.07.2018 №577.

При цьому, суд вважає безпідставним покликання позивача на встановлений службовим розслідуванням факт нечіткості викладеного завдання у наказі «Про здійснення маршу», як підставу для звільнення від відповідальності позивача, оскільки позивач вправі був звернутися до начальника за роз`ясненням щодо виконання наказу у разі наявності в нього сумнівів щодо встановлених завдань. Більше того, за такі порушення до начальника за результатами службового розслідування теж застосовано дисциплінарну відповідальність.

З наведеного суд приходить до висновку, що сукупність вищевказаних норм статтей 16, 28, 30, 58, 59, 75 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 5 Дисциплінарного статуту та наказу начальника Львівського прикордонного загону «Про здійснення маршу» 411-АГ покладають на позивача відповідальність, яка може виражатися, у тому числі, і в дисциплінарній відповідальності за дії підлеглих йому військовослужбовців при виконанні покладеного на нього завдання.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.07.2023 у справі №420/15045/21.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо порушення порядку проведення службового розслідування, оскільки за змістом п.3 Розділу 1 Порядку №815 дія цього Порядку не поширюється на проведення службових розслідувань щодо розслідування нещасних випадків, що проводяться згідно з Інструкцією про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2016 року № 199, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18 квітня 2016 року за № 574/28704. За змістом п.3 Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме: обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострих отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень через аварії, пожежі, стихійні лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакти із представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати військовослужбовцем працездатності на один день і більше, а також у разі смерті військовослужбовця. В спірному ж випадку службове розслідування проводилося з метою встановлення обставин та причин скоєної дорожньо-транспортної пригоди за участю відомчого транспортного засобу, а не виникнення нещасного випадку, що відповідає пунктам 1 та 2 Розділу І Порядку №815.

Доводи позивача про відсутність причиннового зв`язку між службовим розслідуванням за фактом ДТП та порушеннями службової дисципліни, за які притягнуто позивача до дисциплінанрної відповідальності, суд вважає недоречним, оскільки комісією здійснювалося службове розслідування з метою встановлення обставин, які могли б вплинути на якість підготовки планування здійснення маршу колоною відомчих транспортних засобів, як зазначено у висновку службового розслідування, і саме за його резулльтатами комісією вже було встановлено виявлені порушення.

Суд зазначає, що відповідно до п.4 Розділу 1 Порядку №815 визначено підстави проведення службового розслідування, зокрема, наявність інформації про невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків; наявність інформації про порушення військової дисципліни або громадського порядку, вимог законодавства, наказів начальників (командирів), розпорядчих документів або виявлення ознак таких порушень; виявлення фактів завдання шкоди, а п.5 вказаного Порядку зазначено, що одночасне проведення декількох службових розслідувань за однією підставою не допускається. Відтак, на думку суду, за результатами службового розслідування з метою встановлення обставин та причин скоєної дорожньо-транспортної пригоди за участю відомчого транспортного засобу можуть бути встановлені і інші факти порушення діючого законодавства, за що здійснюється притягнення до дисциплінарної відповідальності винних осіб, що і було здійснено в спірному випадку.

Аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості накладеного на нього дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність, суд виходить з того, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного правопорушення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. При цьому, вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Верховний Суд у постанові від 7 грудня 2018 року у справі №807/1325/16 вже сформував правову позицію, яка полягає у тому, що Дисциплінарний статут не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це, в свою чергу, наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного правопорушення.

Таким чином, для притягнення до дисциплінарної відповідальності, достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі N 813/3020/16, від 03.06.2020 у справі № 826/14583/16, від 18.02.2021 у справі № 1.380., від 21.10.2021 у справі № 460/2869/18, від 13.07.2023 у справі №420/15045/21.

З огляду на встановлені у цій справі обставини обраний вид дисциплінарного стягнення, який не є найсуворішим, не викликає сумнівів щодо його пропорційності та співмірності складу дисциплінарного правопорушення позивача.

Вищенаведені фактичні обставини, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, відтак свідчать про не виконання позивачем ст. 346 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; пункту 10, 11 розділу 3 Інструкції Про порядок використання автомобільної та бронетанкової техніки в Державній прикордонній службі України в мирний час, затвердженої наказом МВС України від 18.07.2017 № 595, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2017 за №970/30838. Отже, на переконання суду, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є правомірним і пропорційним вчиненому ним проступку.

Адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що процедура застосування до позивача дисциплінарного стягнення відбулася у відповідності до вимог чинного законодавства, таким чином спірний наказ Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №576 - АГ від 22 листопада 2022 року Про результати службового розслідування у частині п.4 наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності полковника ОСОБА_1 , заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з озброєння та техніки згідно пункту ґ статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та оголошення йому дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність є таким, що прийнятий у межах повноважень, у спосіб та у порядку, що визначенні чинним законодавством, а тому підстави для його скасування відсутні.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності за правилами ст. ст. 72-78, 90 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч. 2 ст. 19 Конституції України і ч. 2 ст. 2 КАС України, позаяк обставини події з`ясував повно та вичерпно, діяння позивача кваліфікував правильно, норму закону визначив вірно, зміст приписів цієї норми витлумачив без помилок (перекручень), взяв до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом фактори, наслідки вчиненого позивачем діяння не спотворив, міру юридичної відповідальності обрав без явного та очевидно нерозумного перевищення меж свободи адміністративного розсуду.

На думку суду, відповідачем доведено правомірність своїх дій та рішень вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 19-21, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295-297, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

в и р і ш и в:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. Мечникова, 16а код ЄДРПО: 14321647) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст.293,295 - 297 КАС України. із урахуванням п.п.15.5 п.15 Р.VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.07.2023.

Суддя Чаплик І.Д.