Справа № 127/12392/23
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/103/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Гриневича В.С.

секретар судового засідання: Олексюк А.І.,

за участю:

представника позивача: адвоката Захарчука М.В.,

представника відповідача: Химича Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/12392/23 за позовом ОСОБА_1 , який подано його представником адвокатом Захарчуком Максимом Володимировичем, до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно постанови ЕАС №6772143 від 02.04.2023 винесеної інспектором 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області капралом поліції Сірком Назарієм Петровичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, керуванням транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві позивачем зазначено, що 02.04.2023 капрал поліції Сірко Назарій Петрович, після зупинки належного позивачу автомобіля, перевіривши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу повідомив, що позивач не пройшов обов`язків технічний контроль, так як транспортний засіб Renault Kangoo, є спеціалізованим вантажним фургоном малотоннажним В, що підлягає обов`язковому технічному контролю.

На зауваження позивача про те, що автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю інспектор УПП не реагував.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого 12.07.2018 ТСЦ №0546, позивач є власником автомобіля Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_2 , із повною масою 1950 кг, де зазначено тип транспортного засобу спеціалізованим вантажний спеціалізований фургон малотоннажний В, і має 5 сидячих місць.

З огляду на вказані критерії, які визначають приналежність певного транспортного засобу до відповідної категорії, належний позивачу автомобіль Renault Kangoo, державний номерний знак НОМЕР_2 не підпадає під критерії опису транспортних засобів визначених категоріями С1, С, а тому не може вважатись вантажним автомобілем, тому не підлягає обов`язковому технічному контролю.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 05.05.2023 відкрито провадження за позовною заявою адвоката Захарчука Максима Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови серії ЕАС № 6772143 від 02.04.2023, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.. Також відповідачу було запропоновано протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час патрулювання 02.04.2023 на вул. Хмельницьке шосе, 130 А в м. Вінниці, інспектором роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Сірком Н.П. було зупинено вантажний фургон малотоннажний Renault Kangoo, днз НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який підлягає обов`язковому проходженню технічного огляду та своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 б) ПДР України та вимогу ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух».

Відповідно до реєстраційної карти транспортного засобу з інформаційного порталу Національної поліції та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 12.07.2018 в пункті «Тип ТЗ» зазначено «вантажний фургон малотоннажний», також в пункті «Повна маса» зазначена вага 1950 кг, а в пункті «Рік випуску» зазначено 2014.

Отже, транспортний засіб позивача являється вантажним зі строком експлуатації (повних дев`ять років), а відтак підлягає обов`язковому технічному контролю.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАС №6772143 від 02.04.2023 та за результатами розгляду адміністративної справи застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідачем зазначається, що оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Захарчук М.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Химич Д.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на правомірність дій поліцейського при винесені оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав 02 квітня 2023 року, а відтак десятиденний строк на її оскарження закінчувався 13 квітня 2023 року.

При цьому, 03 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до начальника УПП у Вінницькій області із скаргою на оскаржувану постанову та 26.04.2023 останнім отримано лист за підписом заступника начальника УПП у Вінницькій області та рішення про залишення постанови без змін, а скарги без задоволення.

Вказаним листом позивачу повідомлено про те, що в ході всебічної перевірки фактів і обставин події, яка відбулась за його участі, керуючись вимогами частини 1 статті 293 КУпАП, постанову у справ про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6772143 від 02.04.2023, за частиною 3 статті 121 КУпАП залишено без змін, а скаргу без задоволення.

В подальшому, 01 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕАС №6772143 від 02.04.2023 у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, звернувшись до суду 01 травня 2023 року позивачем пропущено десятиденний строк на звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови, однак враховуючи викладені обставини, зокрема те, що позивач першочергово зі скаргою звертався до УПП у Вінницькій області, а тому причини пропуску строку суд вважає поважними та вважає за необхідне поновити позивачу строк на звернення до суду зі адміністративним позовом.

По суті вимог позову суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.04.2023 інспектором 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області капралом поліції Сірком Назарієм Петровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6772143, якою визнано винним ОСОБА_2 в тому, що він 02.04.2023 о 20:16 год. в м. Вінниці, Хмельницьке шосе, 101 км, керував транспортним засобом Renaul Kangoo, який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 б) ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_2 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором 1 батальйону 4 роти УПП у Вінницькій області капралом поліції Сірком Назарієм Петровичем.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені частиною першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121 КУпАП.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до частини третьої статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 02.04.2023 о 20:16 год. в м. Вінниці, Хмельницьке шосе, 101 км, ОСОБА_2 керував транспортним засобом Renaul Kangoo, який підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 б) ПДР за що передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Відповідно до пункту 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

При цьому, обов`язковому технічному контролю не підлягають, зокрема, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до п. б 31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

При перевірці документів позивач надав свідоцтво НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу «Renault Kangoo», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , згідно якого вказаний транспортний засіб 12.07.2018 зареєстровано як спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотоннажний-В, кількістю сидячих місць з місцем водія 5, маса без навантаження 1424 кг, повна маса 1950 кг.

Таким чином, транспортний засіб позивача є вантажним автомобілем строком експлуатації більше двох років, а тому підлягає обов`язковому технічному контролю кожні два роки. На підтвердження проходження обов`язкового технічного контролю позивач повинен мати відповідний протокол перевірки технічного стану.

Однак, позивачем ні у судовому засіданні, ні до матеріалів справи не надано суду доказів на підтвердження того, що останній проводив обов`язкового технічного контролю вказаного транспортного засобу.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, всупереч вимогам даної статті позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що адміністративне правопорушення ним не вчинялося.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, будь-яких відомостей, які б підтверджували зазначені позивачем обставини, позивачем не було надано суду, як і не було надано належних доказів не вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач порушив Правила дорожнього руху України. Працівником УПП у Вінницькій області, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП України. При цьому, інспектор поліції Сірко Н.П. з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Відтак, винесена постанова серії ЕАС №02042023 від 30 вересня 2022 року винесена в межах повноважень та у спосіб встановлений законом.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому її необхідно залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 121, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 139, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанову серії ЕАС №6772143 від 02.04.2023, винесену інспектором управління патрульної поліції у Вінницькій області Сірком Назарієм Петровичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Захарчуком Максимом Володимировичем, до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області, адреса: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя: