Справа № 753/7634/22
Суддя: Осіпенко Л. М.
Дата ухвалення: 2023-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7634/22
провадження № 2-адр/753/3/23
19 червня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Осіпенко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Тарасової А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дарницького районного суду в міста Києва заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Маляр Станіслав Анатолійович, про про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Маляр Станіслав Анатолійович до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ №561296,- 6,
07 жовтня 2022 року заявник - ОСОБА_1 , через представника - Маляра С.А., звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення та відповідно до якої просив стягнути з Департамент патрульної поліції в місті Києві на свою користь судові витрати у розмірі 25 500, 00 грн. та сплачений судовий збір.
Як зазначено представником позивача в обґрунтування вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на надання правової допомоги, ретельного вивчення наявних документів, збирання доказів, виокремлення інформації що має значення для спірних правовідносин, надання консультацій клієнту та оформлення пояснень було витрачено 17 годин. Враховуючи погодинну систему оплати правничої допомоги, розмір витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи складає в цілому 25 500, 00 грн., що підтверджується письмовими доказами, доданими до матеріалів справи.
27 жовтня 2022 року від представника відповідача Пєлєшенко Д.Р. надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі, посилаючись на неспівмірність та необґрунтованість вказаних вимог.
Представник відповідача у своїх запереченнях вказав, що справа розглядалася судом першої інстанції за правилами спрощеного провадження, предметом оскарження якої є постанова про накладення штрафу в розмірі 340 грн, враховуючи значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію Позивача або публічний інтерес до справи, відсутні підстави для задоволення заявленої вимоги, зокрема, стягнення на користь Позивача витрат на правничу допомогу у сумі 25 500 грн. Вважають суму визначену адвокатом завищеною та такою, що не відповідає самому затраченому часу та складності ситуації.
Суд, враховуючи доводи сторін, на підставі матеріалів справи, керуючись нормами права, що підлягають застосуванню, вбачає підстави задовольнити заяву про відшкодування витрат частково - у сумі 5 500 грн. на правову допомогу та судовий збір, з огляду на наступне.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з приписами статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до положень статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу застосовується відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Необхідно відзначити, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Слід враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд зауважує, що надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинні бути доведені стороною у справі.
При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.01.2021 справа №280/2635/22.
Відповідно до висновка Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.
На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду разом з позовом надано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу; договір про надання професійної правничої допомоги №2505/21 від 25.05.2021 року; Акт про надання правничої допомоги до договору про надання професійної правничої допомоги №2505/21 від 25.05.2021, відповідно до якого загальна вартість правничої допомоги складає 25 500 гривень.
Враховуючи вимоги діючого законодавства, надані стороною позивача письмові докази, та беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру таких витрат, суд вважає вказані понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500 грн.
Крім того, судом встановлено, що при поданні позовної заяви до суду представником позивача Маляр С.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , було сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією, наявною у матеріалах справи.
Враховуючи те, що в рішенні Дарницького районного суду міста Києва від 29.09.2022 не вирішено питання про розподіл судових витрат та стягнення на правову допомогу, суд, у відповідності до ст. 139 КАС України, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції в м. Києві на користь позивача сплачений ним судовий збір та витрати на правову допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 134, 135, 143, 252,295 КАС України,-
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє - Маляра Станіслав Анатолійович про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його складання.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.
Суддя: Л.М. Осіпенко