Справа № 380/1284/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/1284/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді О.Желік, розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові із вимогами:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо відмови підготувати і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи та подання про призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, підготувати і подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи та подання про призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач у період з 09.06.2021 по 26.12.2022 проходив службу на посаді начальницького складу Державного бюро розслідувань у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Львові. Стаж служби станом на 26 грудня 2022 року становив 25 років 03 місяці 26 дні. З метою підготовки і направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області матеріалів для подальшого призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, останній 27.12.2022 звернувся із заявою відповідача. У відповідь на подану заяву позивачем від Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові отримано листа №Б-2276/12-06-715/23 від 09.01.2023, яким йому фактично відмолено у підготовленні та направленні матеріалів до пенсійного органу для призначення пенсії. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно відмолено йому у підготовленні та направленні матеріалів до пенсійного органу для призначення пенсії, оскільки такий обов`язок відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» покладено на уповноважений структурний підрозділ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, де позивач проходив службу.

Ухвалою судді від 30.01.2023 в справі було відкрито провадження в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

15.02.2023 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він щодо задоволення позову заперечив та вказав, що ОСОБА_1 дійсно у період з 09.06.2021 по 26.12.2022 проходив службу на посаді начальницького складу в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Львові та був звільнений 26.12.2022 за станом здоров`я з достроковим припиненням (розірванням) контракту про проходження служби в Державному бюро розслідувань на підставі абзацу другого пункту 105, підпункту 3 пункту 107, пунктів 108, 112, 113 Положення про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 743 від 05.08.2020.

Разом з тим, представник відповідача зазначає, що як вбачається зі змісту Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», працівники начальницького складу Державного бюро розслідувань не включені до категорії осіб, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону.

Крім того, як вказує представник відповідача, у статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії і цією не передбачено зарахування служби на посадах начальницького складу Державного бюро розслідувань до вислуги років для призначення пенсії згідно з цим Законом. Таким чином, ТУ ДБР у м. Львові не допустило протиправної бездіяльності, оскільки в силу вимог статті 19 Конституції України зобов`язане діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тоді як сам Закон, і зокрема статті 12 та 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачають для працівників Державного бюро розслідувань права на отримання пенсії згідно з цим законом.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Наказом Національної поліції України «По особовому складу» від 31.05.2021 №174о/с, звільнено зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 (0096100), начальника 7-го відділу (оперативно-технічної розвідки) управління стратегічних розслідувань у Львівській області, з 08 червня 2021 року. Стаж служби в поліції при звільненні зі служби в поліції становить 23 роки 09 місяців 08 днів, вислуга років на пільгових умовах 04 роки 06 місяців 15 днів.

Згідно з Контрактом про проходження служби у Державному бюро розслідувань від 08.06.2021 року, укладеного між Державою Україна, від імені якої виступає Державне бюро розслідувань в особі Директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові та ОСОБА_1 , було прийнято ОСОБА_1 на службу до Державного бюро розслідувань.

Наказом в.о. директора Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, від 26 грудня 2022 року №250-ос/ДСК (копія додається), звільнено із служби в Державному бюро розслідувань у відставку, підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 з посади Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові 26 грудня 2022 року за станом здоров`я з достроковим припиненням (розірванням) контракту про проходження служби у Державному бюро розслідувань від 08 червня 2021 року.

Довідкою, виданою Відділом кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, від 26.12.2022 року №12-06-16/72-22 встановлено, що підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 з 09 червня 2021 року по 26 грудня 2022 року проходив службу на посаді начальницького складу Державного бюро розслідувань у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Львові. Стаж служби станом на 26 грудня 2022 року становить 25 років 03 місяці 26 дні

Позивач 27.12.2022 звертався до відповідача із заявою, у якій просив підготувати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області матеріали (пенсійний розрахунок) для подальшого призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, оформлених згідно вимог Постанови №3- 1 від 30.01.2007 Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У відповідь на вищевказану заяву, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, надіслало лист № Б-2276/12-06-715/23 від 09.01.2023, де зазначило наступне: «В Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Львові Вашу заяву від 27 грудня 2022 року розглянуто. За результатами розгляду повідомляємо, що на даний час Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не поширюється на осіб рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань для призначення (перерахунку) пенсії. Крім цього статтею 17 Закону не визначено, що до видів служби, які зараховуються до вислуги років для призначення (перерахунку) пенсії включаються періоди проходження служби на посадах рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань. Тому, в Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові відсутні правові підстави для надання документів визначених Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402).»

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у підготовленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документів та подання про призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», останній звернувся до суду.

Вирішуючи спір суд керується наступним.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань визначаються Законом України «Про державне бюро розслідувань» від 12 листопада 2015 року №794-VIII (далі Закон №794-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №794-VIII, Державне бюро розслідувань є державним правоохоронним органом, на який покладаються завдання щодо запобігання, виявлення, припинення, розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до його компетенції.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону №794-VIII, до працівників Державного бюро розслідувань належать особи рядового і начальницького складу, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір (контракт) із Державним бюро розслідувань.

Нормами статті 19 Закону №794-VIII встановлено, що Держава забезпечує соціальний захист працівників Державного бюро розслідувань відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.

Особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та інших законів України з урахуванням положень, встановлених цим Законом.

Пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пенсійне забезпечення працівників Державного бюро розслідувань, які є державними службовцями, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Пенсійне забезпечення інших працівників Державного бюро розслідувань здійснюється на підставах та в порядку, встановлених законодавством.

Аналогічне правило закріплене в пункті 26 Положення про проходження служби особами рядового та начальницького складу Державного бюро розслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2020 року №743 (далі Положення №743).

Пунктом 101 Положення №743 встановлено, зокрема, що облік персоналу ведеться постійно на підставі затверджених штатних розписів (штатів), наказів по особовому складу та інших документів з метою забезпечення виконання таких основних завдань видачі документів, необхідних для порушення клопотання про призначення пенсії (допомоги) та надання пільг, установлених законодавством.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі Закон №2262-ХІІ).

У відповідності до статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби):

а) особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу;

б) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту;

в) особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України;

г) особи начальницького і рядового складу державної пожежної охорони, особи начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України;

д) громадяни інших держав із числа військовослужбовців збройних сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства цих держав, які постійно проживають в Україні, і відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, їх пенсійне забезпечення здійснюється згідно із законодавством держави, на території якої вони проживають;

е) особи, зазначені у статтях 3 і 4 цього Закону;

є) особи із числа військовослужбовців строкової служби та члени сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, у передбачених цим Законом випадках;

ж) державні службовці та працівники навчальних, медичних закладів та науково-дослідних установ Міністерства внутрішніх справ України або поліції з числа колишніх працівників міліції, які станом на день опублікування Закону України «Про Національну поліцію» проходили службу в органах внутрішніх справ та мали календарну вислугу не менше п`яти років і продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ України або поліції (їх територіальних органах, закладах та установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України «Про державну службу», а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах;

з) особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII, пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3- 1 (далі Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку №3-1 Заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-12, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Відповідно до пункту 12 Порядку №3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Системне тлумачення вищенаведених норм права дає суду підстави дійти висновку про те, що особи, які проходили службу в Державному бюро розслідувань на посадах рядового і начальницького складу, та вислуга служби у яких на момент звільнення складала не менше 25 років, мають право на пенсійне забезпечення у відповідності до Закону №2262-ХІІ.

Як встановлено судом з довідки №12-06-16/72-22, виданої Відділом кадрової роботи та державної служби Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові 26.12.2022, підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 з 09 червня 2021 року по 26 грудня 2022 року проходив службу на посаді начальницького складу Державного бюро розслідувань у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Львові.

Стаж служби ОСОБА_1 станом на 26 грудня 2022 року становить 25 років 03 місяці 26 дні.

Таким чином, позивач, перетнувши встановлену Законом №2262-ХІІ межу необхідної вислуги 25 календарних років та подавши до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові відповідну заяву, мав обґрунтовані очікування щодо оформлення і направлення відповідачем до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області всіх необхідних документів та його подання про призначення пенсії у відповідності до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII.

Разом з тим суд наголошує на тому, що питання пенсійного забезпечення, зокрема, осіб рядового і начальницького складу, які проходили службу в Державному бюро розслідувань не є остаточно законодавчо врегульованим, оскільки, як вбачається із змісту Закону №794-VIII, пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом №2262-ХІІ.

Водночас Законом №2262-ХІІ не передбачено права осіб рядового і начальницького складу, які проходили службу в Державному бюро розслідувань, на пенсійне забезпечення у відповідності до цього ж Закону.

Крім того, у статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, і цією статтею не передбачено зарахування служби на посадах начальницького складу Державного бюро розслідувань до вислуги років для призначення пенсії згідно з цим Законом.

З цього приводу суд відзначає, що відповідна законодавча лакуна не може ставитись у провину особі, яка має право на пенсійне забезпечення у відповідності до Закону №2262-ХІІ, оскільки не зарахування особам стажу вислуги на посадах рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань та, як наслідок, не призначення таким особам пенсії суперечитиме статті 46 Конституції України як нормі прямої дії.

Також слід зазначити, що як випливає з статті 19 Закону №794-VIII особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань користуються соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

У той же час, пункт «б» статті 1-2 Закону №2262-ХІІ, визначає право, зокрема, поліцейських, на пенсійне забезпечення у відповідності до цього Закону.

З урахуванням викладеного суд висновує про наявність у ОСОБА_1 права на оформлення документів та подання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також їх направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Заразом суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправними дій Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо відмови у підготовці і направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документів та подання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з огляду на відсутність належного законодавчого регулювання питання пенсійного забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, про яке суд згадував вище.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, діявши на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не допустило протиправної поведінки.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові (79008, м. Львів, вул. Кривоноса, 6; ) оформити і направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи та подання про призначення пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (79008, м. Львів, вул. Кривоноса, 6; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.