Справа № 640/7306/21
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 липня 2023 року

м. Київ

справа № 640/7306/21

адміністративне провадження № К/990/20300/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року

у справі №640/7306/21

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора

про стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просив стягнути з Офісу Генерального прокурора на його користь середній заробіток як оплату вимушеного прогулу, починаючи з 23 липня 2020 року до 18 лютого 2021 року включно, у розмірі 1679254,58 грн за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2020 року в адміністративній справі №826/17867/14 про поновлення позивача на публічній службі (роботі) в органах прокуратури.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь позивача середній заробіток як оплату вимушеного прогулу, починаючи з 23 липня 2020 року до 18 лютого 2021 року включно, у розмірі 1 673 546,93 грн за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2020 року в адміністративній справі №826/17867/14 про поновлення позивача на публічній службі (роботі) в органах прокуратури. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року рішення суду першої інстанції змінено, викладено абзац другий резолютивної частини у такій редакції:

"Стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток як оплату вимушеного прогулу, починаючи з 23 липня 2020 року до 18 лютого 2021 року включно, у розмірі 1 182 429,76 грн за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 липня 2020 року в адміністративній справі №826/17867/14 про поновлення ОСОБА_1 на публічній службі (роботі) в органах прокуратури".

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

05 червня 2023 року Офіс Генерального прокурора вчетверте звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі №640/7306/21.

Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2023 року визнано неповажними, зазначені Офісом Генерального прокурора , підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, а касаційну скаргу залишено без руху та необхідністю подати клопотання із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.

Запропоновано скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії ухвали усунути недоліки касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

29 червня 2023 року до Верховного Суду від скаржника надійшла заява, в якій скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням причин пропуску цього строку.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на касаційне оскарження, відповідач зазначає, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку на можливість поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення у разі звернення учасника справи до Верховного Суду з касаційною скаргою на підставі частини першої статті 329 КАС України.

Крім того скаржник наголошує про вжиття ним заходів щодо усунення недоліків касаційної скарги, що слугували підставою для її повернення. Скаржник зазначає, що вже тричі звертався до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою, проте ухвалами Верховного Суду від 09 березня 2023 року, 24 квітня 2023 року та 23 травня 2023 року касаційні скарги було повернуто скаржнику та роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Перевіряючи доводи, якими скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку на касаційне оскарження в заяві, яке надійшло до Верховного Суду 29 червня 2023 року, Судом з`ясовано наступне.

Відповідно до вимог частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Суд звертає увагу скаржника, що приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

При цьому Верховний Суд окремо наголошує, що при вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу, а саме з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше та з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги до дати повторного звернення з касаційною скаргою.

Разом з цим, у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність до статті 330 КАС України. При цьому, такі дії залежали виключно від скаржника.

Також суд касаційної інстанції зазначає, що відповідачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою до Верховного Суду в найкоротші строки.

Крім цього Судом з`ясовано, що в поданні касаційної скарги вчетверте лише 02 червня 2023 року (відповідно штампелю на поштовому конверті), тобто через більше ніж 5 місяців після ухвалення постанови Шостим апеляційним адміністративним судом, Верховний Суд не вбачає наміру добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження судового рішення та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги.

Також Суд акцентує вагу на тому, що органи прокуратури, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Офісом Генерального прокурора не наведено поважних причин пропуску на касаційне оскарження, не надано доказів щодо вжиття заходів для повторного подання касаційної скарги у найкоротші строки після її повернення, не обґрунтовано зволікання з повторним поданням касаційної скарги.

Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений статтею 329 КАС України, відповідачем не наведено.

Станом на день постановлення цієї ухвали на виконання ухвали Верховного Суду від 22 червня 2023 року, будь-яких інших заяв чи клопотань від скаржника до суду не надходило.

Тому, є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто.

Згідно пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Керуючись статтями 3, 329, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. В задоволені заяви Офісу Генерального прокурора від 29 червня 2023 року про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року у справі №640/7306/21.

3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддіА.В. Жук Н.М. Мартинюк Ж.М. Мельник-Томенко