Справа № 480/1790/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2023 р. Справа № 480/1790/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 01.10.1956 до 31.10.1987 він проходив службу у відділі пожежної охорони Управління внутрішніх справ МВС, наказом Управління внутрішніх справ від 31.10.1987 № 105 його звільнено зі служби. Після звільнення отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Рішенням МСЕК від 06.02.2020 йому встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Ступінь втрати працездатності 60%. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 у справі № 480/1519/20 зобов`язано УМВС України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії подати Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту фінансово-облікової політики висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 , однак відповідач відмовив у призначенні одноразової грошової допомоги. Зазначена відмова була оскаржена позивачем до суду й за наслідками судового розгляду рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі № 480/6101/21 зобов`язано Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України розглянути та прийняти відповідне рішення про призначення та виплату (чи відмову в призначенні та виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби. На виконання рішення суду за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення йому одноразової грошової допомоги відповідач прийняв рішення про відмову та 13.01.2023 відмовив у затвердженні відповідного висновку. Вважає таке рішення протиправним та зазначає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, була передбачена ст. 23 Закону України "Про міліцію", відповідно до якої у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства. Оскільки група інвалідності встановлена позивачу внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, він має право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однак відповідач відмовив йому в призначенні такої допомоги. Вважає таку відмову відповідача протиправною та зазначає, що невиплата зазначеної грошової допомоги порушує його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист. Просив позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що за твердженням позивача він проходив служу в Управлінні пожежної охорони з 01.10.1956 по 31.10.1987 та наказом від 31.10.1987 № 105 його звільнено у званні "підполковник внутрішньої служби". Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 06.02.2020 позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби. Зазначає, що механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначають Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850. При цьому відповідно до підпункту 2 пункту 3 цих Порядку та умов грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. Отже, формулювання причини інвалідності позивача від захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, як підстава для виплати спірної допомоги відсутнє як у Законі України "Про міліцію" так і в постанові Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850, та не є тотожним із проходженням служби в органах внутрішніх справ. За таких обставин позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на нормативно-правовий акт, який на нього не поширюється. Крім того, Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції на МВС України покладається обов`язок перевірки направлених документів на їх відповідність Порядку. У зв`язку з цим МВС України не має законних підстав для розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги позивачу та прийняття відповідного рішення відповідно до Порядку, оскільки матеріали призначення допомоги не відповідають його вимогам. Вважає, що порушень вимог чинного законодавства ним не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що з 01.10.1956 до 31.10.1987 позивач проходив службу у відділі пожежної охорони Управління внутрішніх справ МВС, наказом Управління внутрішніх справ від 31.10.1987 № 105 його звільнено зі служби. Після звільнення отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішенням МСЕК від 04.02.2020 позивачу встановлено III групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби. Ступінь втрати працездатності 60% (а.с.9).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 у справі № 480/1519/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту фінансово-облікової політики, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди: визнано протиправними дії Управління МВС України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії щодо відмови у направленні до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби та зобов`язано УМВС України в Сумській області в особі ліквідаційної комісії подати Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту фінансово-облікової політики висновок щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 ; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 у справі № 480/6101/21 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії по розгляду, призначенню та виплаті одноразової грошової допомоги: визнано протиправною бездіяльність Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення та виплату (чи відмову у призначенні та виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, та зобов`язано Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України розглянути та прийняти відповідне рішення про призначення та виплату (чи відмову в призначенні та виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби; в іншій частині позову відмовлено.

На виконання рішення суду за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідач прийняв рішення про відмову та 13.01.2023 відмовив у затвердженні відповідного висновку (а.с.40,46-57).

Суд вважає, що відмова відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу є необґрунтованою та суперечить вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Відповідно до п. 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" (чинного до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію") у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції визначають Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850 (далі Порядок N 850).

Відповідно до п. 2 Порядку N 850 у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності днем виникнення права на отримання грошової допомоги є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Матеріалами справи підтверджено, що 06.02.2020 позивачу встановлена третя група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (а.с.9), ступінь втрати працездатності 60%.

На підставі п. 3 Порядку N 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі

установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, зокрема, у разі встановлення інвалідності III групи у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми (п. 4 Порядку N 850).

Відповідно до п. 14 Порядку N 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Заперечуючи право позивача на отримання грошової допомоги, відповідач зазначає про неналежне оформлення документів, зокрема зазначає, що формулювання у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 06.02.2020 причини інвалідності позивача від захворювання, пов`язаного з проходженням саме військової служби, як підстава для виплати спірної допомоги відсутнє як у Законі України "Про міліцію" так і в постанові Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850, та не є тотожним із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

З цього приводу суд зазначає, що з огляду на положення п. 14 Порядку N 850 зазначена відповідачем обставина не є підставою для відмови в призначенні та виплаті грошової допомоги, у свою чергу, відповідач у відзиві визнає та матеріалами справи підтверджується, що позивач проходив службу у відділі пожежної охорони Управління внутрішніх справ МВС, тобто має право на передбачену Порядком N 850 грошову допомогу.

Таким чином, позивач має право на виплату одноразової грошової допомоги, оскільки у спірних правовідносинах йому встановлена третя група інвалідності з 06.02.2020 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Підстави для відмови у призначенні та виплаті грошової допомоги визначені у п. 14 Порядку N 850, однак таких обставин судом не встановлено, відповідач про них не зазначає та доказів на їх підтвердження суду не надав.

Отже, позивач має право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, оскільки у призначенні такої допомоги йому було відмовлено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовивши позивачу у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, не дотримався вимог Закону України "Про міліцію" (чинного до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію") та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850, таке рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України 1073,60 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.16).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. N 850, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 1073,60 грн в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах