Справа № 200/1821/23
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 року Справа№200/1821/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

01.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 95 від 22.09.2022 року про відмову в призначені мені, ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», та зобов`язати відповідача зарахувати до мого страхового та пільгового стажу не врахований період проходження військової служби з 01.01.2004 року по 23.04.2004 року, відповідно до Постанови № 202 від 31.03.1994 року із змінами, з дня подачі заяви про призначення пенсії, тобто з 14.09.2022 року та повторно розглянути подану мною заяву від 14.09.2022 року про призначення пенсії; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача ГУ ПФУ в Івано-Франківській області і ГУ ПФУ в Київській області № 95 від 14.10.2022 року про відмову в призначені мені, ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача ГУ ПФУ у Хмельницькій області № 95 від 17.02.2023 року про відмову в призначені мені, ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; судові витрати розподілити згідно діючого законодавства

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки мав необхідний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняли рішення про відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності у позивача необхідного пільгового стажу. Позивач вважає таке рішення протиправним, із посиланням на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 05.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №200/1821/2, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалами суду від 29.05.2023 відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в розгляді справи за правилами загального позовного провадження та в розгляді справи в режимі відеоконференції.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надало відзив на позовну заяву в якому, посилаючись на норми законодавства України, зазначає, що 05.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 14.10.2022 №95 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи працівником, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних роботах не менше 25 років передбаченого частиною третьою статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

09.02.2023 ОСОБА_1 повторно звернувся на вебпортал Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.02.2023 №95 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи працівником, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних роботах не менше 25 років передбаченого частиною третьою статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно запису № 3-5 трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 09.12.2001 працював на ДП «Красноармійськвугілля" ВП «Шахта імені Г.М. Димитрова» на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті. 07.11.2002 був звільнений у зв`язку з призовом в армію. Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 08.11.2002 по 23.04.2004.

Згідно статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-XII (зі змінами та доповненнями) час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Період проходження строкової військової служби ОСОБА_1 з 08.11.2002 по 31.12.2003 було зараховано до його загального страхового та пільгового стажу роботи.

Період проходження строкової військової служби з 01.01.2004 по 23.04.2004 не зараховано до загального страхового та пільгового стажу Позивача з таких підстав.

Зазначає, що з 01.01.2004 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У силу частин першої та другої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини другої статті 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно даних системи персоніфікованого обліку в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) відсутня інформація про дохід та сплату страхових внесків за період з 01.01.2004 по 23.04.2004.

З огляду на вищезазначене, вказують, що Головне управління не має законних підстав для зарахування періоду проходження строкової військової служби з 01.01.2004 по 23.04.2004 до загального страхового та пільгового стажу Позивача.

Враховуючи вищевикладене, підстав для визнання протиправним рішення відповідача ГУ ПФУ в Івано Франківській області № 95 від 14.10.2022 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу не врахований період проходження військової служби з 01.01.2004 по 23.04.2004 з дня подачі заяви про призначення пенсії, тобто з 05.10.2022 та повторно розглянути подану заяву від 05.10.2022 про призначення пенсії, визнання протиправним рішення відповідача ГУ ПФУ в Хмельницькій області № 95 від 17.02.2023 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу не врахований період проходження військової служби з 01.01.2004 по 23.04.2004 та повторно розглянути подану заяву від 09.02.2023 про призначення пенсії, немає.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відзив на позовну заяву в якому зазначає, що Позивач звернувся до уповноваженого органу Пенсійного фонду України та надав заяву про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону 1058. За наслідком розгляду наданого пакету документів, страховий стаж Позивача склав 39 років 1 місяць 22 дні, з додатковим зарахуванням пільгового стажу по Списку №1-19 років. Слід зазначити, що при здійсненні розрахунку стажу до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно з довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.07.2022 №60 та від 28.09.2022 №630. Підземний стаж з урахуванням кратності складає 23 роки 11 місяців 1 день, із них: пільговий стаж (ст.14 підземні провідні професії (20)) - 14 років 6 місяців 13 днів; пільговий стаж (ст.14 підземні професії за пост.202 (25)) 4 роки 5 місяців 28 днів; військова служба 1 рік 1 місяць 23 дні. Також, до страхового стажу враховані періоди роботи за даними трудової книжки, військового квитка та відповідно до даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. В той же час слід зазначити. що період служби в армії до страхового та пільгового стажу враховано з 08.11.2002 по 31.12.2003.

Періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу, визначені ст. 56 Закону 1788. Ними, зокрема, є період проходження строкової військової служби. В той же час, так як військові, що проходять строкову службу в лавах Збройних сил України не належать до категорії осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, відповідно і періоди військової служби з 01.01.2004 до страхового стажу не зараховується. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Головне управління Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області надіслав до суду відзив на позов та просить у його задоволенні позову відмовити. Посилається на те, що періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу, визначені ст. 56 Закону 1788. Ними, зокрема, є період проходження строкової військової служби. В той же час, так як військові, що проходять строкову службу в лавах Збройних сил України не належать до категорії осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, відповідно і періоди військової служби з 01.01.2004 до страхового стажу не зараховується. Наголошує, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області надало відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позивач звернувся до уповноваженого органу Пенсійного фонду України та надав заяву про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону 1058. За наслідком розгляду наданого пакету документів, страховий стаж Позивача склав 39 років 1 місяць 22 дні, з додатковим зарахуванням пільгового стажу по Списку №1-23 роки 10 місяців 10 днів. Посилається на те, що періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу, визначені ст. 56 Закону 1788. Ними, зокрема, є період проходження строкової військової служби. В той же час, так як військові, що проходять строкову службу в лавах Збройних сил України не належать до категорії осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, відповідно і періоди військової служби з 01.01.2004 до страхового стажу не зараховується.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на вищезазначене, керуючись частиною шостою статті 162 КАС України суд вирішив справу за наявними матеріалами.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_4 зареєстрований: АДРЕСА_1 .

14.09.2022 ОСОБА_1 звернувся на веб-портал Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 22.09.2022 №95 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи працівником, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних роботах не менше 25 років передбаченого частиною третьою статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

05.10.2022 ОСОБА_1 звернувся на вебпортал Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 14.10.2022 №95 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи працівником, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних роботах не менше 25 років передбаченого частиною третьою статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду документів доданих до заяви, до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи згідно з довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 15.07.2022 № 60 та від 28.09.2022 №630. До страхового стажу, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.08.2001 зараховано всі періоди роботи. Згідно з наданими документами страховий стаж становив 20 років 1 місяць 22 дні, з урахуванням кратності 39 років 1 місяць 22 дні. Пільговий стаж становив 23 роки 11 місяців 1 день. Стаж на роботах провідних професій становив 14 років 6 місяців 13 днів.

09.02.2023 ОСОБА_1 повторно звернувся на веб-портал Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.02.2023 №95 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи працівником, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних роботах не менше 25 років передбаченого частиною третьою статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За доданими документами пільговий стаж становить 24 роки 4 місяці 15 днів.

Згідно запису № 3-5 трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 09.12.2001 працював на ДП «Красноармійськвугілля" ВП «Шахта імені Г.М. Димитрова» на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті. 07.11.2002 був звільнений у зв`язку з призовом в армію.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 08.11.2002 по 23.04.2004.

Незгода із зазначеним рішенням зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України- людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст.21,22 Конституції України- усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: основи соціального захисту.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

У відповідності до вимог статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Враховуючи загальні принципи міжнародного права, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах позивач не може бути позбавленим права на отримання пенсії у зв`язку з отриманням певної інформації від відповідних органів влади.

Згідно п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення»(далі - Закон № 1788).

Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162. 2.10. Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний".

Згідно запису № 3-5 трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 09.12.2001 працював на ДП «Красноармійськвугілля" ВП «Шахта імені Г.М. Димитрова» на посаді гірника підземного з повним робочим днем в шахті. 07.11.2002 був звільнений у зв`язку з призовом в армію. Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 08.11.2002 по 23.04.2004.

Згідно матеріалів справи, період проходження строкової військової служби ОСОБА_1 з 08.11.2002 по 31.12.2003 Пенсійним органом було зараховано до його загального страхового та пільгового стажу роботи.

Період проходження строкової військової служби з 01.01.2004 по 23.04.2004 не зараховано до загального страхового та пільгового стажу позивача, з огляду на те, що відповідно даних системи персоніфікованого обліку в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5) відсутня інформація про дохід та сплату страхових внесків за період з 01.01.2004 по 23.04.2004.

З огляду на вищезазначене, на думку Пенсійного органу, відсутні правові підстави для зарахування періоду проходження строкової військової служби з 01.01.2004 по 23.04.2004 року до загального страхового та пільгового стажу позивача.

Між тим, суд не погоджується із такими доводами Пенсійного органу, з огляду на таке.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 08.11.2002 по 23.04.2004.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Крім того, згідно з п. «в» абз.3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) до стажу роботи зараховується також: зокрема, військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Оскільки на момент призову на військову службу позивач займав посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах, а саме, був прийнятий з 09.12.2001 в ДП «Красноармійськвугілля» ВП «Шахта ім. Г.М. Димитрова»" та працював на посаді гірничого робочого підземного з повним робочим днем в шахті, а 07.11.2002 був звільнений із займаної посади у зв`язку з призовом в армію та проходив військову службу у період з 08.11.2002 по 23.04.2004, то час його служби у Збройних силах України має бути повністю зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки даний стаж не розраховується на підставі сплати страхових внесків, а зараховується на підставі саме вказаного вище Закону.

Згідно з правовою позицією суду, викладеною у висновках Верховного Суду в постанові від 23.12.2019 у справі № 535/103/17 та в постанові від 26.03.2020 у справі № 226/4/17 час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Також, стосовно тверджень відповідача про неможливість зарахування періоду проходження строкової військової служби з 01.01.2004 по 23.04.2004 до загального страхового та пільгового стажу позивача у зв`язку з відсутністю в системі персоніфікованого обліку інформації про дохід та сплату страхових внесків щодо застрахованої особи позивача (форма ОК-5) за період з 01.01.2004 по 23.04.2004, суд зазначає, що навіть відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) не може бути самостійною підставою для позбавлення особи права на врахування стажу або на пенсію. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 в справі №208/6680/16-а, від 24.05.2018 в справі № 490/12392/16-а та від 04.09.2018 в справі № 482/434/17.

Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, згідно ч.3 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» частину періоду проходження ОСОБА_1 строкової служби у Збройних силах України з 01.01.2004 по 23.04.2004.

Суд зазначає, що відмова Пенсійного органу у зарахуванні позивачу пільгового стажу пенсії не відповідає вимогам пенсійного законодавства.

Щодо обраного позивачем способу захисту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

За приписами пункту 3 ч. 2 ст. 245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Також слід зазначити, що за приписами ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до вимог п.4.1, 4.3, 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який затверджений постановою правління ПФ України від 25.11.2005 № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок і поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї документи, що подано до органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Таким чином, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Рисовський проти України (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу доброго врядування.

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v. Turkey № 48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі Hasan and Chaush v. Bulgaria № 30985/96).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірної відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» частину періоду проходження ним строкової служби у Збройних силах України з 01.01.2004 по 23.04.2004.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача.

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, з кожного окремо.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 1, м. Івано-Франківськ 76018, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Г.Чекірди, будинок 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 22.09.2022 №95 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 14.10.2022 №95 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.02.2023 № 95 про відмову в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 1, м. Івано-Франківськ 76018, ) по зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) період проходження військової служби з 01.01.2004 року по 23.04.2004 року відповідно до Постанови № 202 від 31.03.1994 року із змінами, з дня подачі заяви про призначення пенсії, тобто з 14.09.2022 року та повторно розглянути заяву від 14.09.2022 року про призначення пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 1, м. Івано-Франківськ 76018, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Г.Чекірди, будинок 10, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 536,80 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 28 липня 2023 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв