Справа № 120/4594/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

28 липня 2023 р. Справа № 120/4594/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши матеріали:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю дій органу Пенсійного фонду щодо припинення нарахуванні та виплати щомісячної доплати у розмірі 2000 грн, передбаченої постановою КМУ "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14.07.2021 року №713.

Ухвалою суду від 25.04.2023 року позовну заяву залишено без руху з огляду на невідповідність обгрунтувальної та мотивувальної частин позову та відсутності доказів.

02.05.2023 року на адресу суду надійшла заява від позивача про те, що жодних недоліків позовної заяви не існує.

Так, ухвалою суду від 03.05.2023 року було продовжено строк для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви. У вказаній заяви позивач уточнює свої позовні вимоги відповідно до зазначених ним обставин справи. Окрім того, позивач вказує на те, що лист головного упраління Пенсійного фонду України є достатнім доказом припинення виплати.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у цій справі, суд визначається щодо строку зверненя до суду із цим позовом з урахуванням уточнених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 10, 12-2, 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" з 24.02.2022 року в Україні введений воєнний стан. Воєнний стан на території України неодноразово продовжувався та діє станом на теперішній час.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Питання здійснення правосуддя в умовах воєнного стану регламентовано ст.26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 року № 389-VIII, відповідно до якої правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України (ч.1 ст.26). Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2 ст.26 Закону № 389-VIII).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

З огляду на зазначене, суд також вважає за потрібне зауважити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків щодо звернення до суду з позовними заявами, апеляційними й касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст. ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі Ілхан проти Туреччини (№ 22277/93 від 27.06.2000 року) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків та по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку. Аналогічний за змістом висновок викладений в постанові Верховного Суду від 05.09.2022 року у справі № 697/2360/21.

Суд враховує, що особи, які перебували та/чи перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту, оскільки статус військовослужбовців обумовлений наявністю високих ризиків під час виконання службових обов`язків та під час захисту Вітчизни. Суд зазначає, держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо її захисту в умовах воєнного часу та дозволяти вчиняти триваюче порушення прав, нехтуючи легітимними очікуваннями осіб.

Отже суд дійшов висновку, що строк на звернення до суду позивача із даними вимогами підлягає поновленню. Інакший судовий розсуд призведе до порушення базового права людини на доступ до правосуддя, гарантований як Конституцією України, так і Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд вважає, що позовна заява підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду, відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161 КАС України, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

З огляду на недостатність доказів, які містяться у позовній заяві та з метою ефективного вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне витребувати у головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області докази, а саме: розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою позивача; протоколи перерахунків пенсії.

Окремо суд звертає увагу на норми ч. 2 ст. 72 КАС України, якими визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 6-7 статті 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст.ст. 12, 80, 160, 161, 171, 248, 256, 257, 263 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Встановити відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України.

Витребувати у головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області наступні докази: розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою позивача; протоколи перерахунків пенсії.

Витребувані документи (матеріали) долучити до відзиву.

Повідомити, що учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Альчук Максим Петрович