Справа № 520/13361/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 липня 2023 року № 520/13361/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Приватної фірми "Артон" (проїзд Верещаківський, буд. 38-А,м. Харків,61030, ) до Волинської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Призалізнична, буд. 13,с. Римачі,Волинська область,44350, ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулась Приватна фірма "Артон" з адміністративним позовом до Волинської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України , в якому просила суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості № UА205030/2022/000089/2 від 02.01.2023

-cтягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Державної митної служби України (код ЄДРПОУ - 43958385) на користь Приватної фірми АРТОН (код ЄДРПОУ - 30359284) судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що Приватна Фірма «АРТОН» ввезла на митну територію України для подальшого використання в господарській діяльності рибні та морепродукти, зазначені у декларації № 22UA94U6.

Ввезення товару відбулося на підставі зовнішньоекономічного контракту № 2601 (далі Контракт) від 26.01.2022, укладеного між Приватною фірмою «АРТОН» (далі -покупець) та GLOBAL SALES AS (далі - продавець), пунктом 1.1. якого погоджено, що продавець зобов`язується, протягом усього строку дії даного Контракту поставляти, а покупець приймати та оплачувати продукцію ("Товар") на умовах, згідно інвойсу по кожній партії товару, що поставляється.

Відповідно до Контракту позивачем ввезено на митну територію України товар: рибу морожену оселедці, вага Нетто 19500,00кг. Риба ціла, не патрана, не солена, без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, без теплової та кулінарної обробки. Вага брутто - 20963 кг. Країна виробництва: Індія.

30.12.2022 позивачем до відповідача подано електронну митну декларацію № 22UA94U6, якою заявлено товар до митного оформлення в режимі імпорту. Митну вартість товару визначено та заявлено декларантом за методом № 1 - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження митної вартості згаданих товарів позивачем до митного оформлення разом з митною декларацією № 22UA94U6 відповідно до вимог МК України подано наступний перелік наявних у нього документів: Пакувальний лист (Packing list) б/н 19.12.2022;Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) .12.2022;Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 28.12.2022;Мiжнародний ветеринарний сертифiкат або ветеринарне свідоцтво (Veterinary certificate) LT0313172/L2-26492 28.12.2022; Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) AR525129302 від 19.12.2022; Банківський платіжний документ, що стосується товару 88 від 22.12.2022;Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 249 від 29.12.2022;Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 29-2 від 29.12.2022; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 2601 від 26.01.2022; Договір про надання послуг митного брокера 5/08-08-22 від 08.07.2022;Договір (контракт) про перевезення 12/6 від 12.01.2022;Договір (контракт) про перевезення 29 від 29.01.2020;

Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) 9408925 від 30.12.2022; Заявка № 27/2 від 27.12.2022 .

У митному оформленні (випуску) товарів відмовлено у відповідності до п.6 статті 54 Митного кодексу України, тобто у зв`язку неподанням документів, які митний орган вважає необхідними, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ст. 53 Митного кодексу України. Конкретного переліку документів не зазначено. Рішення про визначення митної вартості № UA205030/2022/000089/2 від 02.01.2023 містить вказівку на необхідність приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідність до сум коригування, визначеним ним.

При винесенні зазначеного рішення застосовано резервний метод для визначення митної вартості товару. У пункті 33 зазначено, що митна вартість товарів, що ввезені позивачем на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності:

- Міжнародна товаротранспортна накладна від 28.12.2022 № б/н містить відбитки печатки приватного підприємця ОСОБА_1 , що не узгоджується з довідкою про транспортні витрати виданою ТОВ «Аквапродлогістика» від 29.12.2022 №249;

- Пакувальний лист від 19.12.2022 №б/н містить нечіткі відбитки печатки, що унеможливлює ознайомлення.

Резервний метод визначення митної вартості товару обраний митницею з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Тобто зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень ст. 55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Разом із наведеним рішенням про коригування митної вартості товару відповідачем складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205030/2023/000001 від 02.01.2023.

Позивачем відповідно до частини 7 статті 55 Митного кодексу України використано можливість випуску товару у вільний обіг шляхом надання гарантій та подачі ВМД № 23UA34U7.

Додатково до наведених раніше документів ПФ «АРТОН» разом із заявою № 02/01 від 02.01.2023 надав належним чином завірені копії:

1) Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 12/6 від 12 січня 2022 року за пунктом 1.2 якого експедитор (повірений) від імені й за рахунок Замовника (довірителя) виконує пов`язані з перевезенням транспортно-експедиційні операції; розроблення маршруту перевезення, пошук перевізника, організація забезпечення відправлення, тощо;

2) Договору № 29 від 29.01.2020 на перевезення вантажів автомобільним транспортом

в міжнародному та міжміському сполученні, чинного на час подання. Договір укладено між ТОВ «АГРОПРОДЛОГІСТИКА», експедитором та ФОП ОСОБА_1 за пунктом 1.2. якого перевізник зобов`язується прийняти і доставити ввірений йому експедитором вантаж до пункту призначення і передати його вантажоодержувачу.

3) документи, що зазначені у графі 44 митної декларації № UA20530/2022/033194 від 30.12.2022.

Наведені документи відповідачем при винесенні кінцевого рішення не враховані.

Позивач вважає, що винесене Волинською митницею рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню , а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

У відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, ст.257 Митного кодексу України для митного оформлення товарів декларантом в інтересах ПФ «Артон» подано МД №22UA94U6 від 30.12.2022 року на товар: «Риба морожена - оселедці (Clupea Harengus):- NS Herring Round Frozen (MSC) 300 gr+ 20kgs KARTONS -19500,00кг.;Ціла, не патрана, не солена, без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, без теплової та кулінарної обробки. Температура продукту: -18'С.Дата виготовлення: вересень 2022. Виробник: SF225. Торгівельна марка: GLOBAL SALES. Країна виробництва: NO».

На підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи, визначені в гр.44 МД, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», а саме:

- пакувальний лист б/н від 19.12.2022;

- рахунок-фактура №10005360 від 19.12.2022;

- автотранспортна накладна б/н від 28.12.2022;

- міжнародний ветеринарний сертифікат або ветеринарне свідоцтво №LT0313172/L2- 26492 від 28.12.2022;

- сертифікат про походження товару форми AR525129302 від 19.12.2022;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №88 від 22.12.2022;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №249 від 29.12.2022;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару №29-2 від 29.12.2022;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2601 від 26.01.2022;

- договір про надання послуг митного брокера №5/08-08-22 від 08.07.2022;

- договір (контракт) про перевезення №12/6 від 12.01.2022;

- договір (контракт) про перевезення №29 від 29.01.2020;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №9408925 від 30.12.2022;

- заявка №27/2 від 27.12.2022.

На етапі перевірки правильності визначення митної вартості (п.4.5.10 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631 (далі - Порядок №631) ввезеного позивачем товару з`ясовано, що митну вартість по МД №22UA94U6 від 30.12.2022 року заявлено позивачем за основним (першим) методом визначення митної вартості, про що свідчить інформація, внесена до гр.43 МД.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як було встановлено судом, по даній МД відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР, а саме за кодами 101-1, 103-1, 105-2, 106-2. А тому відповідно до вказаних ризиків митним органом було здійснено відповідні митні формальності.

При цьому одними із основних профілів ризику були:

105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», де у повідомленні зазначалося, що по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару (1). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням наказу Державної митної служби України від 01.072021 р. №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.

Ретельно опрацювати подані документи для оцінки підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ».

106-2 «Витребування документів, що підтверджують митну вартість», де у повідомленні зазначалось, що по наступних товарах можливе заниження митної вартості товару (1). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням наказу Державної митної служби України від 01.072021 р. №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».

Також судом встановлено, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності:

- міжнародна товаротранспортна накладна від 28.12.2022 № б/н містить відбитки печатки приватного підприємця ОСОБА_1 , що не узгоджується з довідкою про транспортні витрати виданою ТОВ «Аквапродлогістика» від 29.12.2022 №249;

- пакувальний лист від 19.12.2022 №б/н містить нечіткі відбитки печатки, що унеможливлює ознайомлення.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Суд вказує, що розбіжність щодо різних перевізників у CMR та довідці про транспортні витрати є визначальною при формуванні сумніву митниці щодо достовірності заявлених складових митної вартості товару, адже вона стосується документів, передбачених ч.2 ст. 53 МК України, які підтверджують транспорті витрати.

Суд також зауважує, що ПФ «Артон», в особі директора Громадського Я.В., уклало договір про транспортно-експедиторське обслуговування №12/6 від 12.01.2022 із ТзОВ «Аквалогістика», в особі директора Чуракова В.В. Водночас ТзОВ «Аквалогістика», в особі менеджера з логістики Бугай І.М., було укладено договір №29 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні із ФОП ОСОБА_1 .

За приписами третьої статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Тому, згідно вимог наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» (далі Методичні рекомендації №476) та згідно ст.53-54 МКУ декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи по МД №22UA94U6 від 30.12.2022 року:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою,контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

Проте декларантом до митного оформлення було подано заяву від 02.01.2023 №02/01 з повідомленням про відсутність додаткових документів.

Згідно з положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, а також вимогами ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.З ст.58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснювати обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

В ч.5 ст.55 МК України також визначено, що декларант може провести з митним органом консультації з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень ст.55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Про факт її проведення свідчить відсутність будь яких зауважень з боку декларанта, надісланих як в паперовій так і в електронній формі.

При цьому, чинним митним законодавством не визначено алгоритму їх проведення та документального підтвердження.

Згідно ч.І ст.59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:

фізичні характеристики;

якість та репутація на ринку,-

країна виробництва;

виробник.

Незначні зовнішні відмінності, згідно ч.З вищевказаної статті не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

При цьому, згідно ч.4 ст.59 МК України ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

При вирішенні питання щодо можливості застосування методу 2а з урахуванням інформації щодо такого ж товару, яка містилась в ЄАІС встановлено недотримання умов, зазначених в ч.2 ст.59 МК України, що виключало можливість застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Згідно ч.1-ч.4 ст.60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. ,

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

На думку суду, вказаний метод не міг бути застосований, оскільки встановлено, що товари по інших МД ввезено на інших комерційних умовах, ніж заявлений до митного оформлення товар.

Згідно ч.2 ст.62 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.

Умови застосування цього методу визначено ч.2-7 вищевказаної статті Митного кодексу України

Стаття 63 МК України, визначає, що для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум: вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника за умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються;

обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну;

загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

Посадова особа митного органу не може вимагати або примушувати будь-яку особу, яка не є резидентом, надавати для вивчення або дозволяти доступ до будь-якого рахунка чи інших записів для цілей визначення обчисленої вартості. Інформація, подана виробником товарів для цілей визначення митної вартості згідно з положеннями цієї статті, може бути перевірена в країні - виробникові товарів уповноваженими органами України за згодою виробника і за умови повідомлення заздалегідь уряду країни - виробника товарів та за відсутності заперечень проти такої перевірки.

Судом встановлено, що метод 2в та 2г не могли бути застосовані митним органом з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в декларанта та в митного органу.

Метод 2г (ст.63 МКУ) не може бути застосований у зв`язку з тим, що за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, проте, декларант та митний орган такою інформацією не володіли.

Згідно ст.68 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (САТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Частиною 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі визначено, що оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження чи довільній або фіктивній вартості.

Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту b) цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Відповідно до примітки 4 до пункту 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, формулювання підпунктів «а» і «b» дозволяє стороні визначати вартість для митних цілей єдиним способом чи то (1) на базі цін, які певний експортер встановлює за імпортований товар, чи (2) на базі загального рівня цін на подібний товар.

Вартість ввезеного позивачем товару ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Отже, у зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, також, вимогами ч.б ст.54 МКУ передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. За умови надання, згідно ст.53 МКУ документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень ст. 55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Таким чином, митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме:

- Товар 1 - 1,25 дол.США/кг ., за МД №UА209230/2022/024623 від 23.12.2022.

Відповідно до ч.7 ст.55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Таким чином, декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно з МД №23UА34И7 від 02.11.2023 року з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

Згідно ч.8 ст.55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Однак, як встановлено судом, ПФ «Артон» не зверталось з додатковими документами на підтвердження заявленого рівня митної вартості до митниці в межах 80 днів з дня випуску товару.

З огляду на вищезазначене, суд робить висновок, що рішення про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА205030/2022/000089/2 від 02.01.2023 є таким, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

Суд також вказує, що відповідно до ст.256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.2, 3 ст.256 МК України у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Рішення про відмову у митному оформленні (картка відмови) приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення (4 год.). Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Звертаємо увагу суду, що митним органом чітко було зазначено причини відмови у митному оформленні товарів та прийняття карти відмови з посиланням на відповідні положення Митного кодексу України. Так, безпосередньо у картці відмови №UА205030/2023/000001 зазначалась причина відмови у митному оформленні (випуску) товарів: «Відповідно до п.6 статті 54 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 року: неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ст. 53 Митного кодексу України».

При цьому з оскаржуваної картки вбачається роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: «Приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідності до Рішення про визначення митної вартості №UА205030/2022/000089/2 від 02.01.2023 р. Картка відмови може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 Митного кодексу України.».

Таким чином, підставою для відмови у митному оформленні товарів та прийняття карти відмови №UА205030/2023/000001 стало неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ст.53 Митного кодексу України (додаткові документи витребувались у зв`язку з тим, що документи, які були подані для підтвердження митної вартості, не містили усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містили розбіжності) в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, та прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UА205030/2022/000089/2 від 02.01.2023.

Суд вказує, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА205030/2023/000001 містить причини відмови, вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також в ній вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову. Тобто вона цілком відповідає положенням Митного кодексу України та Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що рішення винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, тому обставини для їх скасування відсутні.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватної фірми "Артон" (проїзд Верещаківський, буд. 38-А,м. Харків,61030, ) до Волинської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Призалізнична, буд. 13,с. Римачі, Волинська область,44350, ) про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.