Справа № 754/6767/22
Суддя: Ішуніна Л. М.
Дата ухвалення: 2023-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №754/6767/22 2-а/760/853/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 129829 від 07 серпня 2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення в розмірі 3 400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП; провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 07 серпня 2022 року інспектором 1 роти 1 батальйону 2 полку УПП у м. Києві ДПП було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 129829 від 07 серпня 2022 року, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 3 400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, а саме за здійснення 07 серпня 2022 року о 20-53 год. завідомо неправдивого виклику поліції.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам закону та є необґрунтованою, з огляду на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки 07 серпня 2021 року о 20-40 год. під час руху у міжміському автобусі на бориспільському шосе у напрямку м. Київ, невідома йому особа з ознаками алкогольного або наркотичного сп`яніння почала погрожувати пасажирам фізичною розправою та застосуванням зброї, а саме бойовою гранатою. У подальшому, невідома особа дістала ніж і приставила до його горла, продовжуючи погрожувати фізичною розправою. Відчуваючи небезпеку життю, під час перевірки на блокпосту на в`їзді до м. Києва він вибіг з автобусу та повідомив військовим на блокпосту про людину, яка погрожувала фізичною розправою, а також зателефонував на лінію 102, повідомивши, що у чоловіка може бути бойова граната або інша зброя. Після прибуття поліції та проведення обшуку всіх речей пасажирів, гранату виявлено не було, у зв`язку з чим було складено оскаржувану постанову. Позивач вказує, що дійсно відчував загрозу своєму життю та життю інших пасажирів, тому вважає, що виклик поліції був мотивований та здійснений з метою захисту його прав. Крім того, позивач зазначає, що при винесенні постанови інспектором не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу та не забезпечено можливості реалізації прав, передбачених статтею 268 КУпАП, зокрема, надання пояснень та подання клопотань. Також, відповідачем не було надано під час розгляду справи та складання постанови жодних належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, а сама постанова не містить інформації про технічні засоби, якими здійснювалась фіксація вчинення правопорушення. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року вищевказану справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2022 року вищевказану позовну заву було залишено без руху.

Ухвалою суду від 07 квітня 2023 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та залучено до участі в справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Відповідно до статей 162, 163 КАС України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а позивачу - для надання відповіді на відзив.

23 червня 2023 року відповідачем подано до суду відзив, в якому він заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне. Враховуючи склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП інспектор під час розгляду справи правильно кваліфікував вчинені позивачем дії та правильно застосував норми матеріального права, оскільки громадянину на якого вказав позивач у відповідності до вимог чинного законодавства було проведено поверхневу перевірку, в ході якої гранати, на яку вказував ОСОБА_1 виявлено не було, тобто надана інформація не знайшла свого підтвердження, тому оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені обставин справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення, за результатами якої виніс постанову, оформлену відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Крім того, постанову було складено на місці вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до положень частини четвертої статті 258 КУпАП та було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП. Що стосується посилання позивача на відсутність в оспрюваній постанові відомостей про технічний засіб за допомогу якого здійснювалось фіксування правопорушення, то відсутність таких відомосте не може бути єдиною та беззаперечною підставою для скасування постанови про адміністративні правопорушення, водночас, зразок постанови про адміністративне правопорушення, якою притягнуто позивача до відповідальності не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Щодо визнання постанови протиправною, то відповідач вважає, що чинним законодавством не передбачено можливість прийняття судом рішення про визнання дій чи постанов протиправними, тому така вимога є необґрунтованою та безпідставною.

Враховуючи викладене, інспектор діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог установлених КУпАП та Інструкцією, тому в задоволенні позову просив відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Відповідачі явку свої представників в судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом установлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 129829 від 07 серпня 2022 року, позивач ОСОБА_1 , 07 серпня 2022 року о 20-53 год., здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме, зателефонував на спец. лінію 102 та повідомив про те, що невідома йому особа погрожує йому бойовою гранатою, хоча цього факту насправді не було, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 129829 від 07 серпня 2022 року складена інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Деренівським Є. П.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статей першої, другої Закону України «Про національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 Закону).

Так, стаття 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, яка тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Разом з тим, позивач заперечує вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає, що здійснив виклик поліції не безпідставно, оскільки в нього були підстави вважати, що невідома особа має реальний намір вчинити фізичну розправу по відношенню до нього, оскільки остання підставила йому ніж до горла та погрожувала застосувати бойову гранату.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, тобто повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі №201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17.

Однак, відповідачем не виконано обов`язку щодо збирання належних та допустимих доказів, що встановлюють вчинення позивачем адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду надано не було.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що будь-яких доказів, поданих відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано. Оскаржувана постанова серії ГАБ № 129829 від 07 серпня 2022 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази вчинення позивачем правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Така правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Так, з наявного в матеріалах справи рапорту вбачається, що позивач звернувся із повідомлення про погрози гранатою та повідомив, що йому було приставлено ніж до горла. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що поліцейським було перевірено лише факт наявності гранати, щодо інших обставин відомості відсутні, тобто інспектором не було забезпечено повного, обґрунтованого та об`єктивного розгляду справи. Крім того, відповідачем не доведено чи була надана позивачем інформація дійсно завідомо неправдивою і чи мав він умисел на здійснення неправдивого виклику поліції.

Згідно із частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне скасувати постанову серії ГАБ № 129829 від 07 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з задоволенням позову та відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства, на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 5-7, 9, 72, 77, 90, 229, 241-247, 250, 256, 262, 286, 293, 295 КАС України

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 129829 від 07 серпня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач:

Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, місцезнаходження: м. Київ, вул. Святослава Хороброго (колишня назва Народного Ополчення), 9;

Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя Л. М. Ішуніна