Справа № 340/2237/23
Суддя: Л.І. ХИЛЬКО
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 липня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/2237/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного (позовного) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області (також відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошового забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправну бездіяльність Відповідача щодо не нарахування і не виплати Позивачу грошового забезпечення під час проходження служби в ОВС України та стягнути з Відповідача грошове забезпечення під час проходження служби в ОВС України у періодах: з 26.01.2019 по 04.06.2019; з 22.05.2020 по 16.09.2020; з 14.10.2021 по 14.01.2022; з 21.07.2022 по 15.02.2023, без урахування сплати податків та інших обов`язкових платежів із застосуванням Постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та наказу МВС України від 06.04.2016 № 260, який затверджено "Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання", а розрахунок грошового забезпечення під час проходження служби в ОВС України провести помісячно.

25.05.2023 представник Відповідача подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском Позивачем тримісячного строку звернення до суду, встановленого ч.1 ст. 233 КЗпП України (а.с.24-27).

Вирішуючи вищевказане клопотання, суд виходить з того, що спір щодо стягнення належного позивачу грошового забезпечення (належної працівникові заробітної плати) є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, до 19.07.2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, суд дійшов висновку про поширення дії ч.1 ст.233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Однак, приписами частин 3 і 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, суд звертає увагу на те, що обов`язок держави створити умови та гарантувати можливості для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю є складовою її обов`язку щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав та свобод людини і громадянина (ст. 3, ч. ч. 1, 2, 7 ст.43 Конституції України).

Частиною 1 статті 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

У Рішенні від 12.04.2012 № 9-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (абзац п`ятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення).

Отже, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Наведене дає підстави для висновку, що до 19.07.2022 строк звернення Позивача з цим позовом до суду не був обмежений будь-яким строком, а у тих правовідносинах, що виникли вже після цієї дати, Позивач також не пропустив тримісячного строку, оскільки звернувся до суду 25.04.2023.

Водночас, згідно з п. 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 №1423 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30.04.2023.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що клопотання Відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.122, 243, 248, 240, 256, 294, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. ХИЛЬКО