Справа № 440/4513/23
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

26 липня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/4513/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Рибальченко О.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача-1 - Гарькавенко В.Ю.,

представника відповідача-2 - Заславської О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди і середнього заробітку за час вимушеного прогулу та матеріальної допомоги,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди і середнього заробітку за час вимушеного прогулу та матеріальної допомоги, а саме просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.03.2022 № 10 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста командування (юриста) ІНФОРМАЦІЯ_2 за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста командування (юриста) ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03.03.2022;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі середньомісячної заробітної плати;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення під час щорічної відпустки за 2022 рік у розмірі середньомісячної заробітної плати.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.04.2023 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви. Зазначено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин пропуску позивачем строку або інших доказів на підтвердження факту дотримання останньою такого строку.

Позивач звернулась до суду із заявою про поновлення строку, у якій просила вважати причину пропуску процесуального строку поважною.

В обґрунтування зазначеної заяви позивач зазначила, що нею були пропущені строки звернення до суду у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану через повномасштабне вторгнення російських військ на територію України, а також масовані ракетні обстріли, які відбувалися з першого дня введення військового стану, що є загальновідомим фактом та не потребує доказуванню. Зазначила, що 03.03.2022 разом зі неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхала до Республіки Польща з метою збереження життя та здоров`я свого сина у зв`язку із потенціальною загрозою, яку становить військова агресія з боку Російської Федерації. Першочерговим завданням на той час було вивезення неповнолітнього сина у безпечне місце, оскільки мешкали у місті Кременчуці Полтавської області, яке є промисловим містом стратегічного значення.

Також заявницею наведено, що позивач в Республіці Польща мешкала в родині, яка надала тимчасовий прихисток, у подальшому була вимушена виїхати до Канади (06.05.2022).

Крім того, позивач зазначила, що не мала можливості своєчасно звернутися до суду з позовом про захист своїх прав та інтересів у зв`язку з тим, що перебувала поза межами України та не мала доступу до комп`ютера з Інтернет мережею, тому не мала змоги звернутися ні за правовою допомогою, ні самостійно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Перебування в місцях тимчасового прихистку для біженців не передбачало надання таких матеріальних благ як доступ до комп`ютера та Інтернету, оскільки через велику кількість людей, які наразі потребують захисту закордоном, першочерговим завданням є надання для людей кімнат для тимчасового проживання, продуктів харчування та засобів гігієни. Скористатися комп`ютером та Інтернетом у громадських місцях, кафе, бібліотеках (тощо) для біженців також не є можливим через відсутність особистих коштів, а також через незнання іноземної мови. Факт перебування позивача закордоном через військову агресію Російської Федерації підтверджується документами: копією закордонного паспорту позивача, копією закордонного паспорту сина, копіями квитків до Торонто, країна Канада, листом ОСОБА_3 , листом ОСОБА_7, листом ОСОБА_4 , листом керівника компанії "The Auction Network".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/4513/23 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 21.06.2023.

Водночас в ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 вказано, що питання щодо строку звернення до суду буде розглянуте в ході розгляду справи.

29.05.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, зокрема, що з моменту звільнення ОСОБА_1 та до дати звернення нею до суду минув 1 рік і 2 місяці, що суперечить пункту 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

ІНФОРМАЦІЯ_3 02.06.2023 подано до суду відзив, у якому зазначено, зокрема, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду позивачем у встановлені строки у зв`язку із запровадженням такого стану, не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цих строків. Зазначено, що відповідно до відомостей, зазначених у позовної заяві, копія наказу про звільнення до відому позивачці була доведена 03.03.2022. ОСОБА_1 зазначений факт не оспорює. Отже, встановлений у частині першій статті 223 Кодексу законів про працю України тримісячний строк закінчився 04.06.2022, проте, ОСОБА_1 звернулась до суду у травні 2023 року, тобто більше ніж через рік після звільнення. Враховуючи, що ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів щодо істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення належних процесуальних дій, підстав для поновлення пропущеного строку для звернення до суду немає.

19.06.2023 позивачем через систему "Електронний суд" подано відповідь на відзив, у якому зазначає про процедурні порушення щодо звільнення останньої.

Протокольною ухвалою суду від 21.06.2023 судом витребувано від позивача пояснення щодо звернення до суду з пропуском строку, від представників відповідачів пояснення щодо відпусток ОСОБА_1 , продовжено підготовче засідання для надання додаткових документів та оголошено перерву до 26.07.2023.

23.06.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 подано додатковий відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що з позовної заяви, а також з пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні 21.06.2023 відомо, що про звільнення з посади їй стало відомо 15.03.2022. До адміністративного суду позивач звернулась 14.04.2023, тобто через 13 місяців після того як їй був доведений наказ про звільнення.

Зазначено, що у заяві про поновлення строку ОСОБА_1 посилається на існування загрози життю та здоров`ю внаслідок воєнного стану, а також неможливістю звернутись до суду з-за відсутності комп`ютера і доступу до мережі Інтернет при перебуванні за кордоном після 03.03.2023 в Республіці Польща, а потім в Канаді.

Також указано, що є недостатнім посилання в клопотаннях про поновлення пропущених процесуальних строків всього лише на факт дії воєнного стану на території України, оскільки воєнний стан не є перешкодою для здійснення правосуддя, не є підставою для зупинення судового процесу. Полтавський окружний адміністративний суд не припиняв свої роботи. В України з 2019 року функціонує підсистема "Електронний суд". За допомогою сервісу Електронного суду учасники судового процесу можуть подавати до суду процесуальні документи (позовні заяви, клопотання тощо) в електронному форматі. Саме через систему Електронного суду ОСОБА_1 подала позовну заяву до Полтавського окружного адміністративного суд 14.04.2023 з Канади.

Наведено, що крім заяв про відсутність доступу до мережі Інтернет в заяві про поновлення строку не наведено іншого. Воєнний стан був запроваджений на території України, а позивач перебувала в високорозвинених країнах - Республіці Польща та Канада, де не існувало загрози її життю і здоров`ю внаслідок збройної агресії з боку Російської Федерації.

Крім цього, із пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні 21.06.2023 стало відомо, що вона оформляла візу для проживання в Канаді, перебувала в Варшаві, аеропортах, працює з листопада 2022 року на фірмі в Канаді, тобто мала незчисленну можливість вчасно звернутись до суду.

На підставі викладеного відповідач просить суд залишити позовну заяву без розгляду з огляду на відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

06.07.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 подано додатковий відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що з позовної заяви, а також з пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні 21.06.2023 відомо, що ОСОБА_1 , не перебуваючи на робочому місці з 25.02.2022, 14.03.2022 відправила повідомлення у "Вайбері" начальнику відділення офіцерів запасу і кадрів майору ОСОБА_5 фотознімок заяви з проханням надання відпустки, на що отримала у відповідь витяг з наказу № 10 від 03.03.2022 про звільнення. Зазначено, що всі заяви ОСОБА_1 з проханням надати відпустки не були задоволені начальником Кременчуцького РТЦК та СП, який був її безпосереднім керівником, оскільки конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і роботодавцем, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну. Згідно з графіку відпусток на 2022 рік, ОСОБА_1 планувала відпустки на липень та вересень 2022 року.

Також відповідачем підкреслено, що всупереч частині третій статті 123 Кодексу про адміністративне судочинство України, до адміністративного суду позивачка звернулась лише 14.04.2023, тобто через 13 місяців після того, як їй був доведений наказ про звільнення.

20.07.2023 позивачем надані пояснення, зокрема, адвоката ОСОБА_6 , пояснення адвоката Сніжка Григорія, пояснення адвоката Зайцевої Ольги, у яких, зокрема, указано, що позивач зверталась у березні 2022 році до зазначених осіб за правовою допомогою, у наданні якої відмовлено з різних обставин, роз`яснено, що позивач може звернутись до Центру вторинної правової допомоги для отримання безкоштовної правової допомоги тощо.

У судовому засіданні від 26.07.2023 представники відповідачів підтримали клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з огляду на відсутність підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, позивач просила поновити строк звернення до суду.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивача та представників відповідачів, розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 цього Кодексу).

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №260/1893/19, у якій предметом спору є визнання протиправним та скасувати наказ про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У наведеній постанові Верховний Суд зазначив, що під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норми спеціального процесуального закону, які визначають місячний строк звернення до суду.

Отже, для звернення до адміністративного суду з вимогами щодо визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу застосовується місячний строк, визначений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо посилання позивача на введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 суд зазначає таке.

Введення воєнного стану є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки впливає на життєдіяльність у державі в цілому. Проте між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану повинен бути безпосередній, прямий, причинний зв`язок. Отже, при вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк (до введення воєнного стану чи під час воєнного стану; якщо до введення воєнного стану, то як задовго до цієї події; також, який строк звернення після введення воєнного стану тощо), яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися до суду з позовом.

Наведене відповідає правовій позиції викладеній, зокрема, у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №200/13952/21.

Верховний Суд у зазначеній постанові також наголосив на наступному: питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку; однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку у всіх абсолютно випадках.

Водночас, заявницею наведено, що позивач в Республіці Польща мешкала в родині, яка надала тимчасовий прихисток, у подальшому була вимушена виїхати до Канади.

Щодо неможливості звернутися до суду у зв`язку з відсутністю доступу до комп`ютера з Інтернет мережею, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позову, наданого судом. На прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.

Згідно з частиною першою статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Закон України "Про поштовий зв`язок" від 04.10.2001 №2759-ІІІ (втратив чинність 25.05.2023) визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про поштовий зв`язок" у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні, зокрема: послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів; поштові відправлення - листи, поштові картки, бандеролі, секограми, дрібні пакети, міжнародні відправлення з оголошеною цінністю, посилки, прямі поштові контейнери, оформлені відповідно до законодавства України; поштовий зв`язок загального користування - складова частина поштового зв`язку України, призначена для надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості всім користувачам.

Згідно зі статтею 27 цього Закону міжнародне співробітництво у сфері надання послуг поштового зв`язку здійснюється відповідно до законодавства України та відповідних міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правові, організаційні та фінансові відносини з міжнародними організаціями поштового зв`язку, а також представництво України у міжнародних організаціях поштового зв`язку, міжнародний правовий захист інтересів України у питаннях поштового зв`язку в межах своїх повноважень здійснює уповноважений центральний орган виконавчої влади у галузі зв`язку.

Національний оператор у порядку, визначеному законодавством України, підтримує співробітництво з операторами поштового зв`язку інших держав, забезпечує виконання рішень, визначених нормативними актами Всесвітнього поштового союзу, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

На момент перебування позивача у Польщі та Канаді діяли та діють зареєстровані в Україні оператори поштового зв`язку між Україною та Канадою, між Україною та Польщею, зокрема: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Міст Експрес"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-канадське підприємство "Росан"; Публічне акціонерне товариство "Укрпошта", які відповідно до законодавства здійснюють міжнародні перевезення у сфері надання послуг поштового зв`язку.

Отже, позивач мала можливість скористатись послугами операторів поштового зв`язку як на території Республіки Польщі, так і на території Канади шляхом направлення позовної заяви, написаної власноруч на адресу адресата - Полтавського окружного адміністративного суду, інформація про адресу якого є загальнодоступною.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що 14.03.2022 позивач надіслала на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 (з робочої електронної пошти: ) заяву з проханням надати частину щорічної основної відпустки тривалістю 20 календарних днів за 2022 рік з 15.03.2022, також у цій заяві позивач просила виплатити матеріальну допомогу на оздоровлення (у матеріалах справи наявна копія скріншоту з персонального комп`ютера, про що не заперечує позивач).

Позивач також у березні 2022 році зверталась на електроні адреси адвокатів з проханням надати юридичну допомогу.

У судовому засіданні позивач зазначила, що не здійснила відправлення позовної заяви засобами поштового зв`язку через відсутність коштів, указавши, що отримує допомогу в Канаді у розмірі 3000 CAD, яка йде на оплату квартири. Крім того, зазначила, що не зверталась до суду, оскільки бажала бути присутньою у судовому засіданні, а доступу до комп`ютера не було. Також зазначила, що через Укрпошту можуть бути загублені поштові листи/кореспонденція.

Водночас, бажання позивача бути присутньою у судовому засіданні - це окреме процесуальне питання (заява/клопотання), яке вирішується судом після прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі, зокрема, стаття 195 Кодексу адміністративного судочинства України містить приписи щодо участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд зазначає, що відповідно до приблизного розрахунку через Інтернет-сайт Укрпошти (вільний доступ) вартість відправлення посилки Укрпоштою з Канади до України складає приблизно 298 грн (10 CAD).

Отже, фактично позивач не виявила бажання у короткий, можливий строк після пропуску строку (1 місяць) звернутись до суду, зокрема не з`ясовувала питання відправлення через засоби поштового зв`язку (наприклад Укрпоштою), тобто не здійснювала дії на захист своїх прав щодо подання позову.

Доводи позивача щодо відсутності мережі Інтернет спростовуються наявністю в матеріалах справи скріншотів з смартфону із наявністю позначки підключення до мережі Wi-Fi.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила, що робила розсилку листів тощо через смартфон.

Стосовно невикористання додатку "Дія" позивач пояснила, що не змогла скористатися, оскільки не змогла зробити е-ключ через Приват 24 на смартфоні. Лише при наявності комп`ютера змогла зробити е-ключ та подала позов через систему "Електронний суд".

Проте наведене спростовується інформацію с Інтернет-сайту Приватбанку, зокрема: https://privatbank.ua/smart-id. Новина та інструкція про можливість використання кваліфікованого електронного ключа SmartID (це кваліфікований електронний підпис, що є аналогом власноручного підпису) міститься на каналі YouTube - 16.08.2021: https://www.youtube.com/watch?v=wiPP69HkL5s.

У Інтернет ресурсах міститься багато інформації щодо використання додатку "Дія" в системі "Електронний суд". Зокрема, на каналі YouTube міститься інформація - 23.05.2022 про використання додатку "Дія" в системі "Електронний суд": https://www.youtube.com/watch?v=-1zvC8SRyW0, у тому числі, посилання на використання додатку для осіб, які перебувають за кордоном.

Таким чином, можливостей у позивача звернутися до суду було декілька, проте, позивач цим не скористалася, подала позов лише після більше року з моменту звільнення.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на лист ОСОБА_3 про перебування позивача із сином за відповідною адресою, лист ОСОБА_7 про перебування позивача із сином за відповідною адресою, лист ОСОБА_4 (у якому наведено, що позивач з 06.05.2022 по 01.07.2022 не мала доступу до комп`ютера та Інтернету під час свого перебування), лист керівника компанії "The Auction Network" (у якому зазначено, що позивач працює у компанії з 17.11.2022, доступ до комп`ютера мала з 13.04.2023), оскільки зазначені листи не відповідають ознакам достовірності та достатності доказу на підтвердження доводів щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позивач з 15.03.2022 (дата, коли позивач дізналася про звільнення) мала можливість звернутися за правовою допомогою та/або звернутися до суду з позовом про захист своїх прав та інтересів як засобами поштового зв`язку, так і за допомогою засобів електронного зв`язку, шляхом складання позовної заяви як власноруч, так і за допомогою технічного засобу зв`язку.

Проте з цим позовом позивач звернулася лише 14.04.2023, тобто з пропуском строку більше року.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 наголосив на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За відсутності у матеріалах позову належних доказів, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без наявності на те поважних причин.

Отже, у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України (у поточній редакції) якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 123, 240, 248, 250, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди і середнього заробітку за час вимушеного прогулу та матеріальної допомоги залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 31.07.2023.

Суддя Т.С. Канигіна