Справа № 380/17455/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

31 липня 2023 року справа №380/17455/23

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Хома О.П., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду зі скаргою до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця щодо накладення арешту на все нерухоме майно, винести окрему ухвалу з оцінкою дій державного виконавця щодо неприпустимості порушення законодавства при вчиненні виконавчих дій;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 18.07.2023 у виконавчому провадженні №71883784 в частині накладення арешту на квартиру позивача за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві власності і є єдиним житлом позивача і його сім`ї.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України, відповідно до частини першої якої учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

До відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, сторонами, іншими учасниками та особами можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів (частина друга).

Тобто, законодавець, визначаючи перелік постанов державного виконавця, які можуть бути оскаржені до адміністративного суду, не передбачив оскарження постанови про накладення арешту на майно боржника.

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії державного виконавця щодо накладення арешту на все нерухоме майно та постанову державного виконавця про арешт майна боржника від 18.07.2023 в частині накладення арешту на квартиру, винесену у виконавчому провадженні №71883784, відкритому з примусового виконання виконавчого листа, виданого Львівським апеляційним судом 11.05.2023 у справі №465/1070/20.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що предметом спору у справі №465/1070/20, яка перебувала на розгляді у Франківському районному суді м. Львова, було стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів на неповнолітню дитину.

Тобто, справа 465/1070/20 розглядалася в порядку цивільного судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів, визначає стаття статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), відповідно до абзацу першого частини першої суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, постановлених в порядку цивільного судочинства, визначено розділом VII.

Статтею 447 ЦПК України передбачено право на звернення із скаргою до суду, відповідно до частини першої якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 813/1341/15 Велика Палата Верховного Суду визначила, що скарження дій та рішень державного виконавця, спрямованих на арешт спірного майна, не приведе до належного захисту прав позивача, оскільки навіть визнання судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для винесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлений статтею 60 Закону № 606-ХІV(стаття 59 Закону № 1404-VІІІ).

Спір про визнання протиправним та скасування постанов державного виконавця про накладення арешту на майно є цивільно-правовим та залежно від суб`єктного складу має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства.

Системний та порівняльний аналіз відповідних норм КАС України та ЦПК України у взаємозв`язку із положеннями статті 74 Закону №1404-VIII, дає підстави стверджувати, що питання протиправності оскаржуваних дій державного виконавця і постанови про накладення арешту на майно у виконавчому провадженні №71883784 повинно розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно до частини шостої статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Вказане в сукупності зумовлює висновок про відмову у відкритті провадження в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 241, 248, 256, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою ю та усіма доданими до неї матеріалами.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до Франківського районного суду м. Львова в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.П. Хома