Справа № 620/2875/21
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 липня 2023 року Чернігів Справа № 620/2875/21

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язння вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

17.07.2023 представник позивача звернувся до суду із заявою, в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, та просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року по справі №620/2875/21, у місячний строк з дня набрання законної сили відповідної ухвали.

Заява мотивована тим, що, незважаючи на покладений рішенням суду обов`язок, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснює їй виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі двох прожиткових мінімумів, а не двох мінімальних заробітних плат.

Дослідивши матеріали справи суд враховуює таке.

Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 травня 2021 року по справі №620/2875/21, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволено у повному обсязі та, у тому числі, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із 17 липня 2018 року призначити ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, підвищення до пенсії в розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

16.05.2023 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №620/2875/21, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити дії, викладені у резолютивній частині рішення суду.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.05.2023 відкрито виконавче провадження №71903442 з виконання вказаного виконавчого документа .

На виконання рішення суду відповідачем проведено позивачу нарахування спірного підвищення до пенсії, однак у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з відповідною заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно із частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, аналіз положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Суд наголошує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, відповідно до встановлених судом обставин, виданий судом виконавчий лист у цій справі був пред`явлений позивачем до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та постановою державного виконавця від 29.05.2023 відкрито виконавче провадження №71903442.

Наведене свідчить про існування у позивача об`єктивної можливості отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі, шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки позивачем не наведено аргументів щодо необхідності вжиття судом таких процесуальних заходів як встановлення судового контролю, суд приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення під час можливості його примусового виконання органами державної виконавчої служби.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю у даній справі.

Керуючись статтями 14, 241, 248, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про встановлення судового контролю по справі №620/2016/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 27.07.2023.

Суддя С.Л. Клопот