Справа № 560/10270/22
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10270/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

27 липня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просила:

1.1. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11.04.2022 року № 2200-0304-8/23019, передбачену рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.03.2022 року № 86, у переведені ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності II групи, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV на пенсію по інвалідності II групи державного службовця на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ та Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ;

1.2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 25.06.2020 року пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідці 02.02.2022 року № 22-07/317 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), в довідці від 24.01.2022 року № 22-14/198 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією, включивши в заробітну плату для розрахунку пенсії всі види оплати праці, вказані в довідках, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Не погодившись з судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги апелянт посилаються на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

4. Апелянт вказує, що вона з 25 червня 2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності другої групи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказує, що 18 лютого 2022 року звернулася до територіального пенсійного органу із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.03.2022 року № 86 у вказаному відмовлено. Вважає, що має право на призначення пенсії державного службовця по інвалідності, оскільки її стаж на посаді державної служби на дату набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VІІІ становить понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії вона працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, визнана особою з інвалідністю другої групи після звільнення з посади державного службовця.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

5. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ № 017306 від 30 червня 2020 року ОСОБА_1 25 червня 2020 року довічно встановлено другу групу інвалідності.

6. З 25 червня 2020 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

7. 18 лютого 2022 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу". У заяві зазначено, що ОСОБА_1 станом на час подання заяви працює.

8. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22 березня 2022 року № 86 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу". У рішенні зазначено, що заявниця з 19.07.2001 року по 01.03.2015 року працювала в Хмельницькій обласній службі зайнятості на посадах державних службовців і її стаж на цих посадах становить 13 років 07 місяців 11 днів; станом на 01.05.2016 року вона не займала посаду державного службовця, пенсійного віку, визначеного Законом не досягла.

9. Листом від 11.04.2022 року № 2200-0304-8/23019 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивачку про прийняте рішення, а також зазначило, що станом на 01.05.2016 року заявниця не працювала на посаді державної служби, особою з інвалідністю другої групи від загального захворювання визнано не в період роботи на посадах державної служби (інвалідність встановлено 25.06.2020 року).

10. За змістом трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 :

- 02.03.2015 року проходження державної служби припинено […] (запис № 14);

- 02.03.2015 року переведена на посаду заступника директора-начальника відділу надання соціальних послуг Ізяславського районного центру зайнятості (запис № 15);

- 01.08.2018 року переведена на посаду заступника директора-начальника відділу надання соціальних послуг Ізяславської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості (запис № 17).

11. Відповідно до довідки Хмельницького обласного центру зайнятості від 24.01.2022 року № 22-14/198 ОСОБА_1 з 19.07.2001 року по 01.03.2015 року працювала в Хмельницькі обласній службі зайнятості на посадах державних службовців. Посада заступника директора Ізяславського районного центру зайнятості не відноситься до посад державних службовців з 02 березня 2015 року. До припинення державної служби станом на 01.03.2015 року обіймала посаду державного службовця заступника директора Ізяславського районного центру зайнятості; стаж державної служби станом на 01.03.2015 року склав 13 років 07 місяців 11 днів.

12. Позивачка, вважаючи порушеними її права щодо переведення з одного виду пенсії на інший, звернулася з позовом до суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

13. Апелянт зазначає, що відповідач неправомірно відмовив у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України "Про державну службу" №3723.

14. Відповідач вказує, що позивачці рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.03.2022 року № 86 відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", про що повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0304-8/23019 від 11.04.2022 року. Звертає увагу, що група інвалідності позивачці встановлена 25 червня 2020 року, тобто не під час роботи на посаді державного службовця.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII).

17. Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.

18. Пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

19. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

20. Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

21. Приписами частини 1 статті 37 Закону №3723-XII визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

22. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

23. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

24. Водночас, відповідно до частини дев`ятої статті 37 Закону № 3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

25. Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (частина десята статті 37 Закону № 3723-XII).

26. З аналізу частини дев`ятої статті 37 Закону № 3723-XII можна дійти висновку, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV:

- особам, визнаними інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років; або

- особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

27. Із наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що другу групу інвалідності позивачці встановлено 25 червня 2020 року, тобто тоді, коли вона вже більше п`яти років не перебувала на посаді державної служби. Отже вказане свідчить, що позивачка не належить до осіб, визнаних інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років.

28. Разом із тим, із заявою про призначення пенсії по інвалідності державного службовця позивачка звернулася 18 лютого 2022 року, у період, коли вона уже більше семи років не перебувала на посаді державної служби (на посадах державної служби працювала по 01 березня 2015 року).

29. Отже, позивачка за призначенням пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ звернулася не безпосередньо після перебування на посаді державного службовця.

30. Позивачка у період з 25 червня 2020 року займала посаду заступника директора - начальника відділу надання соціальних послуг Ізяславської районної філії Хмельницького обласного центру зайнятості, що не є посадою, що відноситься до категорій посад державних службовців.

31. Тому позивачка не набула право на призначення відповідного виду пенсії також і як особа з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

32. Отже, позивачка не була визнана особою з інвалідністю другої групи у період її перебування на державній службі, а також безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії не працювала на посаді державного службовця.

33. Таким чином, вимога щодо переведення її із пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ буде суперечити правовій нормі, встановленій частиною дев`ятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

34. Враховуючи вищезазначені положення законодавства та встановлені у справі обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачка не має права на призначення пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

35. Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22 березня 2022 року № 86 про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, є правомірним та не підлягає скасуванню.

36. Як наслідок, відсутні і підстави для зобов`язання відповідача призначити, здійснити нарахування та виплату з 25 червня 2020 року пенсії по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII.

37. Доводи апеляційної скарги є результатом помилкового трактування позивачем всіх вищевикладених норм чинного законодавства.

38. З огляду на зазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок відповідача про відсутність у позивача права на отримання пенсії державного службовця по інвалідності.

39. Враховуючи проаналізовані норми законодавства, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про відсутність у позивача права на перехід із пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

40. Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

41. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

42. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

43. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

44. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

45. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

46. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

47. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.