Справа № 600/1183/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/1183/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач-1 або ГУ ПФУ в Чернівецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач-2 або ГУ ПФУ в Чернігівській області), в якому, з урахуванням позовної заяви у новій редакції, просить:

- визнати незаконним Рішення №95 від 02.01.2023 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з повідомленням від 05.01.2023 року Головного Управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника, як особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, як особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років.

1.2. Ухвалою суду від 17.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

1.3. Ухвалою суду від 05.07.2023 року залучено у цій справі у якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 02.01.2023 № 95 про відмову в переведенні на пенсію по втраті годувальника незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з урахуванням обставин викладених у позовній заяві та наданих письмових доказів. Просив задовольнити позов повністю.

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

2.2. Вказує, що рішення від 02.01.2023 № 95 про відмову у перерахунку пенсії, визначених нормою ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не приймалось, тому підстав для задоволення позову немає.

Позиція Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

2.3. Зазначає, що органом пенсійного фонду правомірно відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки при опрацюванні наданих позивачем заяві про перехід на пенсію по втраті годувальника органом Пенсійного фонду України встановлено, що ОСОБА_1 не долучено виписки з акта огляду в МСЕК, згідно якої заявник визнаний особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю до 18 річного віку або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18 річного віку (висновок про настання інвалідності). Таким чином, вважає, що в діях органу Пенсійного фонду України не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області правом на подання відзиву не скористалось.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ Чернівецької області, як отримувач пенсії по інвалідності (III група) згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV).

3.2. 28.12.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 36 Закону № 1058-ІV.

Вказана заява за принципом екстериторіальності спрямована для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

3.3. За наслідками розгляду заяви про призначення пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 02.01.2023 № 95 відмовлено позивачу в переведенні на пенсію по втраті годувальника, оскільки згідно заяви на перехід на пенсію по втраті годувальника не долучено виписки з акта огляду МСЕК, згідно якої заявник визнаний особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю до 18 річного віку або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності).

3.4. З такою відмовою ГУ ПФУ в Чернівецькій області позивач не згідний, що і обумовило звернення до суду з цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Предметом оскарження у цій справі є правомірність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при винесенні рішення від 02.01.2023 № 9, яким відмовлено позивачу в переведенні на пенсію по втраті годувальника

Відтак, суд у цій справі надасть оцінку таким діям ГУ ПФУ у Вінницькій області через призму верховенства права.

4.2. Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачено Законом № 1058-ІV.

4.3. Згідно ст. 5 Закону № 1058-ІV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

4.4. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-ІV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

4.5. Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна її розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв`язку з втратою годувальника на всіх членів сім`ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

4.6. Так, ч. 1 ст. 36 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

4.7. Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

4.8. Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок № 22-1).

4.9. Згідно з абзацом 1 п. 1.1 розділу I Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

4.10. Пунктом 2.3 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

4.11. Також відповідно до Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника надаються інші документи, зазначені у підпунктах 1-11 пункту 2.3 розділу II. Зокрема, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України Про правовий статус осіб, зниклих безвісти; документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

4.12. Окрім цього, згідно пункту 2.18 розділу II Порядку № 22-1 визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

4.13. У цій справі позиція відповідача зводиться до того, що позивачу відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника у зв`язку із відсутністю висновку МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення позивачем 18-ти років (висновок про час настання інвалідності). Жодних інших підстав для відмови у призначенні такої пенсії у відповіді на заяву позивача, яка оформлена рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 02.01.2023 № 95 зазначено не було.

4.14. Форма первинної облікової документації № 157-2/о Висновок про час настання інвалідності затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях від 30.07.2012 року № 577 (надалі Наказ 577).

4.15. Дослідженням матеріалів справи, зокрема висновків про час настання інвалідності від 23.09.2022 року №150, оформленими ОКМУ Центр МСЕ Чернівецької облдержадміністрації за формою № 157-2/о, судом встановлено, що ОСОБА_1 вперше був визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи від загального захворювання в 1995 року (31 рік).

4.16. Разом з цим, згідно пункт 4 висновку про час настання інвалідності від 23.09.2022 року №150, видно, що причина інвалідності «з дитинства» була встановлена обґрунтовано з урахуванням факту отримання опікової травми у дитячому віці.

4.17. Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №063618 від 28.07.2022 року позивачу встановлено третю групу інвалідності. Причиною інвалідності вказано з дитинства.

4.18. Аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підпадає під підстави призначення йому пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки наявні у висновку про час настання інвалідності від 23.09.2022 року №150 та в довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №063618 від 28.07.2022 року відомості підтверджують факт настання інвалідності до досягнення ОСОБА_1 18-ти років.

4.19. Водночас суд зазначає, що надмірний формалізм з боку відповідача при вирішені питання щодо призначення позивачу пенсії у зв`язку з втратою годувальника, як особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років, порушує права останнього та носить дискримінаційне забарвлення. Позивач згідно чинних нормативних актів він є особою з інвалідністю, а відповідно має право на пільги встановленні для такої групи людей.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, як особі, яка стала особою з інвалідністю до досягнення 18 років, суд зазначає наступне.

4.20. Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи N R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

4.21. Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу.

4.22. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

4.23. Пунктом 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

4.24. Отже, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

4.25. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

4.26. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

4.27. З огляду на суть та характер спірних відносин, зважаючи на необґрунтованість і передчасність прийнятих оскаржуваних рішень про відмову в призначенні позивачу пенсії, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде, окрім визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 02.01.2023 № 95, і зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, як орган до якого позивачем було подано заяву про призначення пенсії, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

5.2. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

5.3. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсія у зв`язку з втратою годувальника, діяв не на підставі Конституції та законів України.

5.4. Відповідачем не доведено правомірність своєї бездіяльності у вигляді залишення без опрацювання поданої позивачем заява призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

5.5. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню повністю з підстав викладених у його мотивувальній частині.

5.6. При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. Зокрема, відповідно до її частини 1 при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

6.3. Зважаючи на задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню в сумі 1073,60 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, оскаржуване рішення якого визнано протиправними та скасовано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 02.01.2023 № 95.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2022 про переведення на пенсію по втраті годувальника відповідно до статті 36 Закону № 1058-ІV, з урахуванням висновків суду.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58022, м. Чернівці, площа Центральна, 3, ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83а, м. Чернігів, ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Суддя О.В. Анісімов