Справа № 120/9267/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

31 липня 2023 р. Справа № 120/9267/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Жданкіна Наталія Володимирівна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 04.07.2023 позовну заяву залишено без руху та надано особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, які зазначені в мотивувальній частині даної ухвали суду, зокрема, шляхом надання:

- уточненої позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України, а саме, із зазначенням всіх необхідних відомостей щодо відповідача;

- належним чином засвідченої копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 ;

- належним чином засвідчених копій документів, що долучені до позовної заяви, в двох примірниках (для суду та для відповідача);

- оригіналу доказу сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

25.07.2023 особою, яка звернулась з позовною заявою до суду, подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій заявник зазначає про відсутність підстав для виконання вимог даної ухвали.

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступних підстав.

Щодо відсутності ідентифікаційного коду відповідача, позивач зазначив, що норма ст. 160 КАС України стосується двох типів позивачів, а саме фізичних та юридичних осіб. На переконання позивача, вимога вказати ідентифікаційні коди відповідача стосується лише юридичних осіб.

Такі аргументи позивача не є обґрунтованими, оскільки вимоги п.2 ч.5 ст.160 КАС України стосуються кожного позивача, не залежно від його особи. Вказані вимоги не розмежовані окремо для позивачів фізичних осіб чи позивачів юридичних осіб. У п.2 ч.5 ст.160 КАС України лише конкретизовано, що ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України у позовній заяві зазначається для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України, а для фізичних осіб - реєстраційний номер облікової картки платника податків.

При цьому суд враховує посилання заявника на те, що йому не відомі відомості про код ЄДРПОУ відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Позовну заяву подав до суду представник позивача Аврамич Андрій Станіславович, що підтверджується актом Вінницького окружного адміністративного суду від 28.06.2023.

Тому, не зважаючи на відсутність в переліку додатків до позовної заяви копії довіреності від 31.01.2020, така в дійсності була надана до позовної заяви, що зафіксовано працівниками Вінницького окружного адміністративного суду під час прийняття позовної заяви.

Щодо ненадання копії документів позивач зазначає, що КАС України передбачено проведення підготовчого засідання, завданням якого є з`ясування чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом; вирішення питання про проведення огляду письмових, речових та електронних доказів за їх місцезнаходженням; вирішення питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; вирішення питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Однак, вимогами частини 1 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків визначених частиною другою цієї статті.

Виключення щодо подачі копій документів для іншої сторони при зверненні до суду із позовом, навіть якщо вони складені відповідачем або наявні у нього, положення ст. 161 КАС України не містить.

Тому, подання разом із позовною заявою її копій та копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи є обов`язковою вимогою до позовної заяви.

До того ж, ухвалою від 04.07.2023 не витребовувалися у позивача будь-які інші докази, крім тих, що ним долучені до позовної заяви. Натомість, в ухвалі йшлося про надання лише копій тих документів, що подавалися разом із позовною заявою.

Щодо надання доказів в оригіналі або належним чином засвідчені копії, то особа, яка подала даний позов, зазначає, що норма ч. 2 ст. 94 КАС України, на яку посилається суд, не вказує чітко коли і ким саме ці докази повинні бути надані, та вважає, що не наділений повноваженнями засвідчувати копії документів, якщо він не є їх автором.

Суд критично розцінює такі доводи особи, яка подала даний позов.

Відповідно ч. 2 ст. 94 КАС України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Норма статті 94 КАС України є обов`язковою для всіх письмових доказів, які подаються учасниками процесу, незалежно від стадії, на якій були подані.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отже, якщо оригінал доказу, копію якого подає учасник справи, знаходиться в останнього, то він підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. За вказаним нормативно-правовим актом відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом" назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Висновок щодо обов`язку належного засвідчення копії документів узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постановах від 02.10.2018 у справі №2а-15994/12/2670, від 11.09.2018 у справі № 826/15414/17, від 11.02.2020 у справі №826/2935/14.

Отже, суд констатує, що вимоги ухвали від 04.07.2023 в частині надання засвідчених належним чином копій документів, що долучені до позовної заяви, в двох примірниках (для суду та для відповідача) залишилися невиконані.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Відповідно до ч.1 ст.53 КАС України у випадках, встановлених законом, фізичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах.

З позовної заяви встановлено, що її підписано від імені ОСОБА_1 . При цьому, суд зауважив, під підписом зазначається саме та особа, яка здійснює власноручний підпис.

В той же час оскільки відображений на позовній заяві зразок підпису від імені ОСОБА_1 вочевидь не відповідає тому зразкам підпису цієї особи на копії довіреності від 31.01.2020, у суду виникли об`єктивні сумніви щодо підписання позовної заяви позивачем.

З огляду на це, для встановлення дійсності підписання позовної заяви позивачем, суд зазначив про необхідність надання належним чином засвідченої копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Однак, вимоги ухвали від 04.07.2023 щодо надання копії паспорта громадянина України позивач не виконав.

Також суд зауважує, що надана копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року не засвідчена належним чином, то не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_1 . Натомість, інших доказів щодо тяжкого матеріального стану позивача до суду не надано.

Отже, суд не має підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви. Тому, позивачем не виконано вимоги щодо надання оригіналу доказу сплати судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Аналогічних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у справі №120/696/23, позовна заява по якій також була подана ОСОБА_2 в інтересах іншої особи.

Отже, суд звертає увагу, що вимоги ухвали від 04.07.2023 залишились не виконаними.

При цьому суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, наведені, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), в яких вказано, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом надмірного формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин, тобто є необхідним (позитивним) формалізмом, який сприяє належному здійсненню правосуддя. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки відповідно до частини 8 статті 169 КАС України не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду у належному (встановленому законом) порядку.

Додатково суд не може оминути поза увагою і ті обставини, що в позовній заяві зазначені недостовірні відомості про те, що з аналогічним позовом ні позивач ні її довіритель до суду не зверталися, що насправді не відповідає дійсності. Зокрема, судом з`ясовано, що згідно відомостей комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" щаявник у 2023 році вже подавав аналогічний за змістом позовну заяву (справи №120/6731/23), яка не була прийнята судом до розгляду в тому числі і з підстав її підписання особою, яка не підтвердила свої повноваження. При цьому, будучи ознайомленим з тими недоліками, які слугували підставами для повернення судом позовної заяви, позивач (заявник) навіть не намагається їх усунути при новому зверненні до суду, що свідчить про недобросовісне ставлення останнього до власних процесуальних прав та обов`язків і свідоме ігнорування тих вказівок і недоліків, про які наголошувалося судом. Наведене є неприпустимим з огляду на положення ч. 1 ст. 45 КАС України.

За правилами, передбаченими частинами п`ятою та шостою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Виходячи з системного аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України, можна дійти висновку, що державою встановлено доступні, чіткі та передбачувані процесуальні правила (обмеження), при умові дотримання яких особа може реалізувати право на судовий захист.

Відповідних правил під час звернення до суду з цим позовом не дотримано, на що звернуто увагу позивача в ухвалі суду від 04.07.2023, з наданням заявнику достатнього строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Проте, оскільки зазначені недоліки заявник не усунув, існують підстави для застосування наслідків, визначених у пункті 1 частини 4 статті 169 КАС України, а саме повернення позовної заяви особі яка звернулась з ним до суду.

При цьому слід наголосити на тому, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна