Справа № 521/17867/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 521/17867/22

Головуючий в І інстанції: Сегеда О.М.

Дата та місце ухвалення рішення: 15.05.2023 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Турецької І.О.

судді - Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 507836 від 20.11.2022 року, винесену інспектором патрульної поліції 7 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції Гладченком Володимиром Олександровичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.;

- провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора 7-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гладченка Володимира Олександровича серії БАБ № 507836 від 20 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача.

Заслухавши пояснення учасників справи та враховуючи, що представники сторін не заперечували проти продовження апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження, колегією суддів продовжено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови серії БАБ № 507836 від 20 листопада 2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 20 листопада 2022 року о 21 год. 15 хв. в м. Одесі по вул. Грецька, 19 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , та на вимогу інспектора поліції не пред`явив для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи справу, з огляду на викладене.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1, п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП, чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 251, ст.ст. 252, 254 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч. 1 ст. 276 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно обставин даної справи, підставою для застосування оскаржуваною постановою до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП стали обставини щодо керування ОСОБА_1 20.11.2022 року транспортним засобом марки Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , та непред`явлення ним на вимогу інспектора поліції для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом.

При цьому, як на підставу для зупинки транспортного засобу та вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія, інспектори поліції посилаються на порушення Правил дорожнього руху, що зафіксовано на відеореєстратор автомобіля патрульної поліції.

Позивач заперечує обставини щодо його перебування за кермом вказаного транспортного засобу та посилається на те, що він перебував на пасажирському сидінні авто, що підтверджується, на його думку, нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_2 , яка повідомила про те, що вона перебувала за кермом автомобіля Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , 20.11.2022 року з 21 год.

За таких обставин, позивач вважає, що вимоги поліцейських щодо пред`явлення ним посвідчення водія є безпідставними та підстави для накладення на нього штрафу за ненадання посвідчення водія відсутні.

В свою чергу, інспектори патрульної поліції посилаються на те, що саме позивач у справі був за кермом автомобіля Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , 20.11.2022 року, однак, пересів на заднє пасажирське сидіння, а пасажир авто пересів на водійське сидіння, що підтверджується відеоматеріалами та відібраними на місці подій поясненнями свідків.

Дослідивши надані сторонами докази, колегія суддів приходить до наступних висновків.

На відео IMG_6912 зафіксовано, як автомобіль Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , заднім ходом виїжджає з місця паркування та рухається по проїзній частині у зустрічному напрямку, перетинаючи суцільну лінію горизонтальної розмітки. Автомобіль зупинився на пішохідному переході.

Таким чином, наданими відповідачем доказами підтверджуються обставини щодо порушення правил дорожнього руху з боку водія Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , що свідчить про обґрунтованість вимог поліцейських пред`явити посвідчення на право керування транспортним засобом водієм цього ТЗ.

Зазначені обставини не оспорюються сторонами у справі.

Також з відео 01329@421310 вбачається, що інспектором боді камерою знято відео з камери магазину, на якому зафіксовано, що о 21-15, 21-16 год. 20.11.2022 року автомобіль, як з`ясовано інспекторами Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині у зустрічному напрямку, зупинився на пішохідному переході та з пасажирського заднього сидіння вийшов пасажир і пересів на сидіння водія, а водій пересів на заднє пасажирське сидіння.

З цього ж самого відео вбачається, що за автомобілем рухався автомобіль патрульної поліції, який зупинився позаду ТЗ та інспектор патрульної поліції вийшов з машини патрульної поліції і підійшов до автомобіля Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 .

На відео з нагрудної камери інспектора патрульної поліції 02008@174710 зафіксовано, що інспектори патрульної поліції розмовляють, як в подальшому встановлено з ОСОБА_1 , який сидить на задньому пасажирському сидінні, та просять його пред`явити посвідчення водія, повідомляють його про те, що вони бачили, що він був за кермом, але пересів на пасажирське сидіння.

На вказаному відео зафіксовано, як інспектори патрульної поліції неодноразово просять ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія, на що ОСОБА_1 відповідає нецензурною лайкою, пред`явити посвідчення відмовляється, а також не надає інші документи, що посвідчуються його особу, відмовляється вийти з машини та проїхати до відділення поліції для з`ясування його особи, при цьому, відмову виражає у грубій та нецензурній формі, вказує на те, що інспектори патрульної поліції не доведуть, що він був за кермом.

На відео 02008@174710 та відео 01329@421310 також зафіксовано, що інспектор патрульної поліції опитує людей на вулиці, з`ясовує, хто бачив, що ОСОБА_1 був за кермом, інспектор вказує про те, що наявні два свідка.

Цими відео зафіксовані свідки, до яких підходить інспектор патрульної поліції для відібрання у них пояснень.

На відео 01329@224810, 02008@174710, 02008@224710 зафіксовано, як пасажири авто (як з`ясовано в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) повідомляють, що ОСОБА_1 сів за кермо, але потім пересів та сіла жінка за кермо. Зазначені пасажири вказують інспектору про те, що навіщо робити за п`ять метрів проблему.

З відео 01329@224810, 02008@224710 вбачається, що інспектори в черговий раз вимагають у ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія, але він відмовляється. Поряд з цим, ОСОБА_1 погодився пред`явити паспорт громадянина України, за яким встановлено особу позивача.

На відео НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що у зв`язку з відмовою пред`явити посвідчення водія відносно нього здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, йому роз`яснено його права, в тому числі, право на адвоката.

З відео 02008@524810 вбачається, що позивачу вручено постанову про накладення адміністративного стягнення під особистий підпис, а також інспектор зазначає про те, що є відео з камери магазину, показання свідків, відео з реєстраторів, які підтверджують обставини, що ОСОБА_1 був за кермом, але пересів на пасажирське сидіння автомобіля.

В матеріалах справи також наявні пояснення свідків подій, які відібрані інспекторами патрульної поліції, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , згідно яких, вони 20.11.2022 року о 21-15 год. перебували в м. Одесі по вул. Грецькій 19 та бачили, як рухався автомобіль Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого був чоловік, як пізніше стало відомо ОСОБА_1 .

В судовому засіданні суду першої інстанції в якості свідка допитана ОСОБА_5 , яка повідомила, що 20.11.2022 року орієнтовно о 21-15 год. вона перебувала в м. Одесі на вул. Грецькій, 19, перетин вул. Грецької та Рішельєвської. Свідок зазначила, що вона з друзями вийшли з закладу, зупинилась чорна машина джип, з заднього сидіння вийшла дівчина, з переднього вийшов чоловік і вони помінялись місцями, далі до них підходили патрульні. Свідок повідомила, що на передньому сидінні за кермом сидів чоловік, він вийшов з передніх водійських дверей, з задніх вийшла дівчина та вони помінялися місцями. Свідок вказала, що вона з другом на місці подій надали пояснення інспектору патрульної поліції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що сукупністю даних відеоматеріалів, пояснень свідків подій підтверджуються наведені інспекторами патрульної поліції обставини про те, що 20.11.2022 року за кермом автомобіля Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , був ОСОБА_1 .

Колегія суддів наголошує, що з сукупності наведених вище відео та показань свідків чітко вбачається наступна послідовність подій, яка підтверджує, що водієм авто був саме позивач.

Так, на вказаних відео зафіксовано рух автомобіля Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , його зупинка на пішохідному переході.

Також з цих відео вбачається, що з пасажирського заднього сидіння вийшов пасажир і пересів на сидіння водія, а водій пересів на заднє пасажирське сидіння.

Колегія суддів погоджується з доводами представника позивача, що вказане відео не чітке та з нього неможливо встановити осіб пасажира і водія.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що за автомобілем у спірному випадку рухався автомобіль патрульної поліції, патрульна машина зупинилась одразу за автомобілем Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , та інспектор підійшов до особи, яку він бачив за кермом автомобіля та в подальшому за паспортом громадянина України було встановлено його особу, як позивача у справі, ОСОБА_1 .

Крім того, на місці подій інспектором патрульної поліції були відібрані пояснення свідків, які також підтвердили обставини, що за кермом машини був чоловік, а не жінка.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що самі пасажири авто Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , підтвердили, що ОСОБА_1 сів за кермо, але потім пересів та сіла жінка за кермо.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги наведені відеоматеріали, зафіксовані на них події, пояснення пасажирів авто, а також письмові пояснення свідків подій, які відібрані інспекторами патрульної поліції.

Колегія суддів також вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на нотаріальну посвідчену заяву ОСОБА_2 , в якій вона повідомляє, що саме вона була за кермом спірного автомобіля 20.11.2022 року з 21 год., оскільки, як зазначено вище, у цій справі встановлено, що пасажир авто (жінка) помінялась місцями з водієм авто (чоловіком), як в подальшому встановлено, ОСОБА_1 .

Що стосується посилань суду першої інстанції на показання свідка ОСОБА_3 , яка була пасажиром авто, колегія суддів приходить до висновку, що ці показання мали бути оцінені судом критично, оскільки, як вірно звернуто увагу відповідачем, ОСОБА_3 повідомила в судовому засіданні, що ОСОБА_1 є директором підприємства, в якому вона працює бухгалтером, тобто, вона є підлеглою позивача.

Крім того, на наведених вище відеоматеріалах з місця подій зафіксовано, що пасажир авто, як з`ясовано в подальшому ОСОБА_3 , повідомляє, що ОСОБА_1 сів за кермо, але потім пересів та сіла жінка за кермо, позивач проїхав лише п`ять метрів.

Що стосується посилань суду першої інстанції на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2023 року у справі № 522/229/23, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року у справі № 522/229/23, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 092827 від 20.11.2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 20.11.2022 року о 21-15 год. у м. Одесі по вул. Грецькій, 19 керував автомобілем Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, суд прийняв рішення про закриття провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ч. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, встановлені вказаною постановою, не доказуються при розгляді даної справи та ця постанова має преюдиціальне значення для вирішення цієї адміністративної справи.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Згідно ч.ч. 4, 5, 7 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Колегія суддів зазначає, що у справі № 522/229/23 суд вирішував питання щодо наявності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з керуванням автомобілем Leхus LХ450D, номерний знак НОМЕР_1 , 20.11.2022 року о 21-15 год. у м. Одесі по вул. Грецькій, 19, з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Суд дійшов висновку, що наведені обставини у протоколі про адміністративне правопорушення щодо керування ТЗ з явними ознаками алкогольного сп`яніння та щодо відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не підтверджуються доказами, винуватість позивача не доведена допустимими і належними доказами.

В свою чергу, у даній справі оскаржується постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, яке виразилось у непред`явленні на вимогу інспектора патрульної поліції посвідчення на право керування транспортним засобом.

Колегія суддів наголошує, що відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що встановлено судом у справі № 522/229/23, не виключає правомірність оскаржуваної у даній справі постанови, яка складена за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З огляду на викладене та враховуючи наведені вимоги ст. 78 КАС України, обставини, які не підлягають доказуванню в інших справах у зв`язку з прийняттям судового рішення у справі № 522/229/23 є ті обставини, що з боку позивача відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Колегія суддів також звертає увагу на усталену практику Верховного Суду (зокрема, постанова від 13 квітня 2022 року у справі № 759/6909/18), згідно якої, звільнення від доказування не має абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

Адміністративні суди не повинні сприймати як обов`язкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведені у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ.

Для спростування преюдиційних обставин учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази.

Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку за правилами ст. 90 КАС України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зібраними у даній справі доказами підтверджується правомірність накладення на позивача адміністративного стягнення за відмову пред`явити посвідчення на право керування транспортним засобом, а обставини, встановлені судом у справі № 522/229/23 щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння), не впливають на результат розгляду даної справи.

Також спростовуються наданими відповідачем відеоматеріалами з місця подій доводи позовної заяви щодо порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме не надання можливості надати докази у справі, скористатись правовою допомогою. Так, на відео 01329@224810, 02008@224710, 02008@374710, 02008@424710 зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що у зв`язку з відмовою пред`явити посвідчення водія відносно нього здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП, йому роз`яснено його права, в тому числі, право на адвоката. Позивач не заявляв будь-яких клопотань, надав письмові пояснення та повідомив, що оскаржить постанову до суду та скористується послугами свого адвоката.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем у даній справі доведено правомірність оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та підстави для скасування прийнятої постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2023 року - скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 28.07.2023 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: І.О. Турецька

Суддя: О.А. Шевчук