Справа № 120/4782/23
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 липня 2023 р. Справа № 120/4782/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що, на думку позивача, відповідач протиправно здійснює обчислення призначеної йому пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014 - 2016 роки.

Позивач зазначає, що з 20.06.2017 р. по 28.08.2022 отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення".

По досягненню 60 років позивач 29.08.2022 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач вважає, що пенсія за віком - це окремий вид пенсії, яка йому призначається вперше, а тому акцентує увагу на тому, що при її призначенні повинен враховуватися показник середньої заробітної плати в Україні за попередні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2019-2021 роки).

Тому, вважаючи протиправною відмову відповідача нарахувати та виплачувати йому пенсію за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 25.04.2023 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні. Також, даною ухвалою суду відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що пенсія за вислугу років не є окремим видом пенсійної виплати, а є різновидом умов пенсійного забезпечення для можливості дострокового призначення пенсії за віком. Тобто, призначення даного виду пенсійного забезпечення має на меті встановлення права для особи на більш ранній вихід на пенсію за віком, ніж це передбачено загальними нормами.

Додатково зауважує, що перерахунки пенсій щодо зміни умов призначення одного і того ж виду пенсії чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи вище викладене та з огляду на відсутність у позивача підстав для призначення інших видів пенсії - по інвалідності або в разі втрати годувальника, для проведення перерахунку його пенсії шляхом зміни умов призначення пенсії за віком законні підстави відсутні.

Отже, для застосування при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - за 2019-2021 роки, у Головного управління законні підстави відсутні.

З"ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

20.06.2017 позивачу призначена пенсія за вислугу років згідно з ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як робітникові локомотивних бригад залізничного транспорту.

16.06.2022 року позивач досяг пенсійного віку.

Після досягнення пенсійного віку позивач 29.08.2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою, в якій просив перерахувати його пенсію у зв`язку із переходом на інший вид пенсії, а саме з пенсії за вислугу років, призначеної згідно з ст. 55 Закону України Закону "Про пенсійне забезпечення", на пенсію за віком, передбачену статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі заяви позивач від 29.08.2022 року його з 29.08.2022 переведено з пенсії за вислугу років, призначеної йому 20.06.2017 на підставі ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пенсію за віком на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосувавши при цьому показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки. Зазначене підтверджується рішенням від 09.09.2022 №24.

15.02.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив нарахувати і виплачувати пенсію за віком на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосувавши при цьому показник середньої заробітної плати за 2019-2021 роки, починаючи з 17.06.2022 року.

Листом від 09.03.2023 відповідач повідомив, що правові підстави для здійснення перерахунку позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки відсутні.

Вважаючи дії відповідача щодо нарахування та виплати пенсії за віком із урахуванням показника середньої заробітної плати в України за 2014-2016 роки протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 10 цього ж Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Буквальний зміст наведених норм свідчить про те, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону № 1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого Закону, то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV, проведене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Суд звертає увагу, що у постановах від 10.04.2019 року (справа № 211/1898/17) та 10.07.2018 року (справа № 520/6808/17) Верховний Суд зауважив, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, позивачу у 2017 була призначена пенсія за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788 - ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV позивач звернувся у 2022 році вперше.

Судом встановлено, що на підставі заяви позивач від 29.08.2022 року рішенням відповідача від 09.09.2022 №24 позивачу проведено з 29.08.2022 року перерахунок пенсії, в зв"язку з призначенням пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин фактично йдеться про призначення позивачу іншого виду пенсії за іншим законом, а саме пенсії за віком замість раніше призначеної пенсії за вислугу років.

Переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством (аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 23.10.2018 (справа № 334/2653/17) та у постанові від 13.12.2018 (справа № 185/860/17).

Таким чином, у випадку, коли особі було призначено пенсію згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення" за вислугу років, у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом.

Отже, при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно з частиною 2 статті 40 цього Закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.01.2019 року у справі № 577/2457/17 (провадження № К/9901/19962/18).

Такої ж правової позиції дотримується Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 560/4328/20.

Щодо посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду висловлену в постанові від 10.11.2022 (справа № 813/2355/18), суд зазначає, що вказаний висновок ґрунтується на інших обставинах справи, а тому не може бути застосованим при ухваленні рішення у цій справі.

Так, у постанові від 10.11.2022 (справа № 813/2355/18) суд касаційної інстанції встановив, що у спірному випадку заява позивача до пенсійного органу стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена йому у 2009 році. Суд зазначив, що за таких обставин немає переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком призначена позивачу відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в подальшому позивача повторно переведено на пенсію за віком згідно з Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність". Отже, до звернення із заявою у 2018 році позивачу була призначена пенсія за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, за обставинами вказаної справи заява особи до Управління ПФУ стосувалась призначення того самого виду пенсії (за віком), яка вже йому була призначена раніше.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем при призначенні позивачу пенсії за віком на підставі Закону № 1058-IV неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, що є підставою для зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату призначеної позивачу пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При цьому суд враховує, що 16.06.2022 року позивач досяг віку 60 років, а з заявою про призначення пенсії за віком звернувся 29.08.2022 року.

Таким чином, пенсія за віком має бути призначена позивачу з дня що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 17.06.2022 року і, відповідно, перерахунок призначеної позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки, має бути проведений з 17.06.2022 року.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з вищенаведених мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у застосуванні при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 17.06.2022 пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна