Справа № 200/16494/21
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року Справа№200/16494/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) до Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

23.11.2021 ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Донецької обласної прокуратури (далі - Відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Донецької обласної прокуратури в частині невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при його звільненні у розмірі 8317,51 грн.;

стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні у розмірі середнього місячного заробітку в сумі 8 544,51 грн.;

стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за кожен день затримки розрахунку при звільненні у вигляді вихідної допомоги, починаючи з 22 жовтня 2021 року по день ухвалення судом рішення у даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним. Позивач у період з квітня 2002 року по 22.10.2021 року працював в органах прокуратури Донецької області України, тобто перебував у трудових відносинах з Відповідачем. Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_2 . 22 жовтня 2021 року Позивача звільнено з посади начальника Приморського відділу Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації, згідно наказу № 2612-к від 21.10.2021. При звільненні, відповідно до вимог ст. 44 КЗпП України Позивачу безпідставно не виплачено вихідну допомогу у розмірах та порядку, встановлених зазначеною нормою закону.

Ухвалою суду від 29.11.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 20.12.2021 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку прийнято проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.01.2022 зупинено провадження по справі позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку до набрання законної сили судовим рішенням по справі №200/16416/21.

Відповідач надав відзив, у якому зазначив, що pгідно з п. 7 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом. Однак, Позивач не успішно пройшов другий етап атестації (рішення П`ятнадцятої кадрової комісії № 297 від 13.09.2021).

Позивач стверджує, що його звільнено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» (ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури), що ідентичне до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та надає право на отримання вихідної допомоги.

Однак, зазначене не відповідає дійсності, оскільки позивача звільнено з інших підстав.

Так, позивача звільнено з підстав, передбачених пп. 2 п. 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, через неуспішне проходження атестації.

Відтак, підставою для звільнення є не ліквідація, реорганізації чи скорочення, а неуспішне проходження атестації, що відмінне від підстав для виплати вихідної допомоги, зазначених у ст. 44 КЗпП України.

Ухвалою суду від 26.01.2022 зупинено провадження по справі позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку до набрання законної сили судовим рішенням по справі №200/16416/21.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року у справі №200/16416/21 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Офісу генерального прокурора (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15 ), П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур військових прокуратур гарнізонів Офісу генерального прокурора (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15 ), Донецької обласної прокуратури (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, ), Другої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур військових прокуратур гарнізонів Офісу генерального прокурора (місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15 ) про визнання протиправним та скасування рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) Офісу генерального прокурора №297 від 13.09.2021 про неуспішне проходження позивачем атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використаннями комп`ютерної техніки; визнання протиправним та скасування наказу керівника Донецької обласної прокуратури №2612-к від 21.10.2021 про звільнення; поновлення на посаді начальника Приморського відділу Маріупольської місцевої прокуратури №1 Донецької області з 22.10.2021; стягнення з Донецької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22.10.2021 по день постановлення судом рішення у справі було відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2023 року по справі №200/16416/21, вирішено апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року у справі № 200/16416/21 скасувати. Прийняти нову постанову. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, П`ятнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити. Повне судове рішення 04 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 15.06.2023 року поновлено провадження у справі №200/16494/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку. Призначено підготовче засідання у справі на 06 липня 2023 року об 12 годині 00 хвилин в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1.

Ухвалою суду від 06.07.2023 року закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку до розгляду по суті на 26.07.2023 року на 12 год. 00 хв.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищезазначене, згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 .

У період з квітня 2002 року по 22.10.2021 року працював в органах прокуратури Донецької області України, тобто перебував у трудових відносинах з Донецькою обласною прокуратурою. Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці НОМЕР_2 .

Наказом прокурора Донецької області №2612-к від 21.10.2021 позивача звільнено з посади начальника Приморського відділу Маріупольської місцевої прокуратури № 1 Донецької області з 22.10.2021 на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-ІХ від 19.09.2019). Відділу фінансування та бухгалтерського обліку обласної прокуратури було вказано провести остаточний розрахунок та виплатити усі належні позивачу виплати при звільненні. Підставою вказано рішення п`ятнадцятої кадрової комісії від 13.09.2021 №297.

Відповідачем 02.11.2021 №27-1227вих.-21 було надано відповідь на заяву позивача від 25.10.2021, в якій зазначено, що згідно з інформацією, що міститься в розрахунковому листі, який отримано Вами у день звільнення (копія додається), Вам нараховано у жовтні 2021 наступні виплати: посадовий оклад та надбавку за вислугу років за фактично відпрацьовані, згідно табелю робочого часу 14 днів; індексація заробітної плати; нараховано компенсацію в розмірі середнього заробітку за 116 календарні дні невикористаної відпустки (копія додатку до наказу про звільнення додається). Загальна сума нарахованого доходу склала 75 074,62 грн, з них за відрахуванням податків та зборів належить до виплати 59 684,32 грн. Перераховано за першу половину місяця 13.10.21 аванс в сумі 3050,00 грн. залишок в сумі 56 634,32 грн виплачено при розрахунку (зареєстровано в органах ДКСУ 22.10.21, переведено на рахунок 23.10.2021). Відповідно документів, наданих відділом кадрової роботи та державної служби, додатково було нараховано компенсацію за 36 календарних днів невикористаної щорічної відпустки у розмірі 21 444,84 грн (з них за відрахуванням податків та зборів 17 048,66 гри), що були перераховані в термін виплати заробітної плати - 29.10.2021. (розрахунковий лист за жовтень 2021 додається).

Додатково повідомлено, що середньомісячна заробітна плата станом на 22.10.2021 складає 8 544,53 грн.

Згідно з розрахунковим листом за жовтень 2021 року вихідна допомога при звільненні позивачу не виплачувалась.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Законом України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі Закон №1697) забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.

Статтею 4 Закону №1697-VII встановлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 51 Закону №1697-VII передбачено загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частини першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

За ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Як вбачається з Наказу Донецької обласної №2612-к від 21.10.2021 позивача звільнено з посади прокурора на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт 2 пункту 19 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури №113-ІХ від 19.09.2019).

Підпунктом 2 пункту 19 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури №113-ІХ від 19.09.2019 встановлено, що прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 пункту 7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав, зокрема, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (п.2).

Таким чином, суд констатує, що позивача звільнено з підстав, які не повязані з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень статті 44 КЗпП України щодо виплати вихідної допомоги при звільненні.

Аналогічний висновок визначено в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 року по справі №200/17068/21.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати позицію суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує її обґрунтованість.

В межах даного спору Відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо невиплати Позивачу вихідної допомоги при звільненні.

Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) до Донецької обласної прокуратури (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, 6, ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку,- відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 26 липня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.В. Череповський