Справа № 758/16479/21
Суддя: Лещенко О. В.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року суддя Подільського районного суду міста Києва Лещенко О. В., за участю секретаря судового засідання Конончука Д.М., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 , в особі представника Конопата Миколи Івановича, до Управління патрульної поліції у місті Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: поліцейський капрал поліції 7 роти, 2 бальйону Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП Камал Сергій Геннадійович, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5025302 від 13.11.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5025302 від 13.11.2021 року винесену інспектором поліції Камал С.Г., за ч.1 ст. 122 КупАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.11.2021 року позивач здiйснював поїздку у власних справах та рухався по вулиці Юрія Ілленка (колишня Мельникова), буд. 11 у м. Київ, правил дорожнього руху не порушував. В цей час, 13 листопада 2021 року близько 18.00 год. на службовому автомобілі його наздогнали працівники патрульної поліції, які повідомили, що на їх думку, вiн, керуючи транспортним засобом, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньоi розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив пункт 34 ПДР "Порушення вимог розмітки проi частини доріг", а відтак в його діях вбачаються ознаки адмiнiстративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КупАП. 13.11.2021 року поліцейський УПП у місті Києві ДПП Камал Сергія Геннадійовича виніс Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (надалі - Постанова). В Постанові зазначено, що 13 листопада 2021 року о 17 год. 50 хв. 16 сек. в місті Києві по вулиці Юрія Ілленка (колишня Мельникова), в районі будинку 11, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ перетнув подвійну суцільну лiнiю дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив пункт 34 ПДР "Порушення вимог розмітки проїзної частини дорiг", чим порушив вимоги частини 1 статті 122 КупАП. Постановою було накладено на водія штраф в розмiрi 340 грн. Водій ТЗ ОСОБА_1 прийшов до висновку про те, що вказана Постанова протиправна, незаконна та не вiдповiдає вимогам КУпАП та КАСУ, та що, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Позивач вважає, що відповідач виніс оскаржувану постанову без повного; всебічного i об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що потягло за собою притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв, не було роз`яснено, на підставі яких доказів розглянуто адміністративну справу. Справа від 13 листопада 2021 року в присутності позивача не розглядалася, позивачеві при цьому не роз`яснювалися права передбачені статтею 268 КУпАП, та порядок оскарження відповідно до статті 289 КУпАП. Взагалі питання про притягнення до відповідальності та винесення Постанови не ставилося. Зазначена Постанова складена з порушеннями вимог Закону та не відповідає фактичним обставинам справи, в зв`язку з чим підлягає визнанню протиправною та скасуванню. Позивач зазначив, що жодних доказів вчинення зазначеного у Постанові про накладення адміністративного стягнення поліцейським не було пред`явлено. На спростування заявлених поліцейськими необгрунтованих припущень щодо порушення позначено ПДР позначати будь-якi докази, які могли б підтвердити існування вишезазначених обставин. При цьому, будь-яких відомостей, які б могли свідчити про порушення позивачем ПДР надано не було. А, відтак, поліцейський, керуючись лише власним суб`єктивними баченням та переконанням за відсутності жодних належних та допустимих доказів, вирішив незаконно та протиправно притягнути позивача до адміністративної відповідальностi. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 09.12.2021 року позов залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви, тобто, для заміна відповідача на належного.

24.12.2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви, в якій залучив у якості відповідача - УПП у м.Києві, та у якості третьої особи поліцейського УПП у м. Києві Камала С.Г.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 29.12.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином.

Від третьої особи пояснення щодо позовної заяви не надходили. Про розгляд справи тертя особа повідомлена належним чином.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою серії ЕАО №5025302 від 13.11.2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Зі змісту зазначеної постанови слідує, що 13.11.2021 року о 17:50:16 год. в м. Києві по вул. Юрія Іллєнка (Мельникова), 11, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN CRAFTER 35, номерний знак НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив вимоги п. 34 ПДР - Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до цього до позивача було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

У матеріалах справи міститься дублікат квитанції №0.0..1 від 15.11.2021 року, яка підтверджує, що ОСОБА_1 сплатив штраф за вчинене правопорушення у розмірі 340 грн.

Звідси слідує висновок, що ОСОБА_1 на момент оплати штрафу визнав свою вину у вчиненні правопорушення, оскільки оплата штрафу, на думку суду, є згодою з постановою інспектора поліції ЕАО №5025302 від 13.11.2021 року.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно положень ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до пункту 34 Правил дорожнього руху України - дорожня розмітка дублює зображення знаків. (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини (крайова розмітка) автомобільних доріг та вулиць, межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів або велосипедної смуги.

Розглядаючи аргументи позивача про порушення його прав та недоведеність факту вчинення ним правопорушення, суд звертає увагу, що сам по собі розгляд справи поліцейським на місці правопорушення не може свідчити про порушення прав особи, яка притягається до відповідальності. Порушення таких прав, зокрема права на участь захисника або інших прав, передбачених статтею 268 КУпАП, може відбутись у разі подання особою, яка притягається до відповідальності певних клопотань та необґрунтованої відмови у їх задоволенні з боку уповноваженої посадової особи.

Щодо аргументів позивача, що інспектором винесено оскаржувану постанову без повного; всебічного i об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що потягло за собою притягнення його до відповідальності за правопорушення, якого він не вчиняв, та стосовно того, що йому не було роз`яснено, на підставі яких доказів розглянуто адміністративну справу варто зазначити наступне.

У постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО №5025302 від 13.11.2021 не міститься жодних заперечень позивача чи зазначень стосовно порушень зюоку особи, яка винесла вказану постанову.

Натомість, позивач через два дні після винесення постанови добровільно оплатив штраф, тим самим визнав факт вчинення адміністративного правопорушення.

Так само, ОСОБА_1 не долучив до матеріалів справи доказів, які б підтверджували, що під час розгляду справи поліцейським на місці він оспорював порушення ним правил дорожнього руху у виді перетинання суцільної лінії дорожньої розмітки, та обставини вказаного правопорушення.

Взагалі із доказів позивачем долучено до позовної зави, лише саму копію оскаржуваної постанови та дублікат квитанції про оплату ним штрафу, яка навпаки підтверджує саме визнання позивачем своєї вини у вчиненні правопорушення, а не направомірність дій інспектора поліції.

Суд звертає увагу, що положення ч. 2 ст. 77 КАС України не є абсолютними, та перекладають обов`язок доказування на відповідача за умови того, що спочатку позивачем у позовній заяві належним чином продемонстровано порушення його прав та в достатній мірі обґрунтовано неправомірність відповідного рішення.

Суд також наголошує на тому, що під час розгляду цієї справи позивач мав можливість в достатній мірі реалізувати всі свої процесуальні права, передбачені статтею 268 КУпАП, статтями 44, 47 КАС України. Проте, ніяких пояснень по суті правопорушення позивач у позові не навів, додаткових доказів та клопотань також суду не подавав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що викладені позивачем аргументи є необґрунтованими, а також недостатніми для висновку про незаконність прийнятого поліцейським рішення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в особі представника Конопата Миколи Івановича, до Управління патрульної поліції у місті Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: поліцейський капрал поліції 7 роти, 2 бальйону Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП Камал Сергій Геннадійович, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5025302 від 13.11.2021 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач - Департамент патрульної поліції (, адреса: 03151, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3);

третя особа - поліцейський УПП у м. Києві ДПП Камал С.Г. (адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9).

Повний текст рішення виготовлено 02.01.2023 року.

Суддя О. В. Лещенко