Справа № 600/5032/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/5032/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.06.2023 ВП № 69238482 про накладення на департамент соціальної політики Чернівецької міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн. та від 10.07.2023 ВП № 69238482 про накладення на департамент соціальної політики Чернівецької міської ради штрафу в розмірі 10200 грн.;

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Юрія Михайловича щодо вчинення/направлення повідомлення від 10.07.2023 № 3592/05-23 про вчинення посадовими особами департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 382 КК України.

1.2. Ухвалою суду від 19.07.2023 року даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

1.3. Ухвалою суду від 24.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті на 28.07.2023 р.

1.4. 27.07.2023 року від представника відповідача, а 28.07.2023 року від представника позивача надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами за їх відсутності. У зв`язку з викладеним, суд, керуючись частиною 3 статті 194 та частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), визнав за можливим здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

1.5. Ухвалою суду від 28.08.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Управління Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про залишення позовної заяви без розгляду.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. 20.06.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельником Ю.М. у рамках виконавчого провадження №69238482 видано постанову про накладення на Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду. Аналогічно постановою від 10.07.2023 року на Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради накладено штраф на користь держави у розмірі 10200,00 грн.

2.2. Окрім цього, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельником Ю.М. направлено повідомлення від 10.07.2023 № 3592/05-23 про вчинення посадовими особами Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

2.3. Позивач не погоджується з прийнятими відповідачем постановами, а також із діями відповідача щодо звернення до органів поліції про вчинення посадовими особами Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради кримінального правопорушення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

3.1. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/4806/21-а, Департаментом здійснено перерахунок та нараховано недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня ОСОБА_1 у розмірі 8992 грн., про що повідомлено відповідача листом від 21.06.2022 № 21/03/1441. Нарахована ОСОБА_1 сума в розмірі 8992 грн. доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Департаменту та проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

3.2. Враховуючи, що Департаментом добровільно здійснено перерахунок допомоги до відкриття виконавчого провадження та вживаються дії на виконання рішення суду а саме щомісяця до 5 числа Департамент подає регіональному органу соціального захисту населення обласної державної адміністрації інформацію про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень судів, підготовлену за встановлено Мінсоцполітики формою. Департамент повідомив відповідача та ОСОБА_1 про неможливість виплатити допомогу ОСОБА_1 через відсутність необхідного фінансування.

3.3. Отже, Департамент вжив всіх необхідних заходів для виплати допомоги та виконання рішення суду в повному обсязі.

3.4. 15.06.2022 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельником Ю. М. відкрито виконавче провадження № 69238482.

3.5. 21.06.2022 року Департамент повідомив державного виконавця листом № 21/03/1441 про виконання судового рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.12.2021 у справі №600/4806/21-а та неможливість виплатити допомогу у зв`язку з відсутністю асигнувань з Державного бюджету.

3.6. Представник позивача наголошує, що виплати допомоги до 5 травня здійснюються Департаментом виключно за рахунок асигнувань з Державного бюджету. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат Департамент не має. Звертає увагу, що невиконання судового рішення Департаментом в частині виплати нарахованих стягувану грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. При цьому визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

3.7. Таким, чином Департамент в межах наданих повноважень, фактично виконав рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.12.2021 р у справі №600/4806/21-а.

3.8. Одночасно звертає увагу, що правова позиція, яка викладена Верховним судом України (постанови від 24.03.2015 у справі №21-66а14 та від 26.05.2015 у справі №21-199а15) та Верховним судом (постанови від 10.09.2019 по справі №0840/3476/18 та від 19.08.2020 по справі №140/784/19) підтверджує, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного фінансування та коштів на виплату грошових сум є поважною причиною невиконання, яка унеможливлює проведення відповідних виплат, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

3.9. А тому вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для винесення постанов про накладення штрафу і тим більше вчиняти/направляти повідомлення про кримінальне правопорушення.

Позиція відповідача

3.10. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позову, вважає постанови про накладення штрафів від 20.06.2023 року та від 10.07.2023 року ВП№69238482 та повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення від 10.07.2023 такими, що винесені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, оскільки рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/4806/21-а, позивачем не виконано.

3.11. Представник відповідача наголошує, що Департаментом соціальної політики Чернівецької міської ради не надано Відділу примусового виконання рішень жодних доказів щодо відсутності коштів для виплати недоплаченої грошової допомоги на виконання судового рішення, а здійснення перерахунку та нарахування є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі. Також, посилання позивача на відсутність коштів для проведення виплати недоплаченої грошової допомоги порушує гарантоване ст. 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном.

IV. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. Заяв та клопотань, окрім зазначених у розділі І цього рішення, від учасників справи до суду не надходило.

V. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

5.1. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Ю.М. від 15.06.2022 року відкрито виконавче провадження №692384482.

Виконавче провадження відкрито за виконавчим листом від 27.04.2022 року, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом у справі №600/4806/21-а щодо зобов`язання Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі 8992,00 гривні.

5.2. 21.06.2022 року Департамент повідомив державного виконавця листом №21/03/1441 про виконання судового рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.12.2021 року у справі №600/4806/21-а та неможливість виплатити допомогу у зв`язку з відсутністю асигнувань з Державного бюджету.

5.3. Однак, 20.06.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельником Ю.М. у рамках виконавчого провадження №69238482 винесено постанову, згідно якої накладено на Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду; зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати рішення суду та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне не виконання рішення суду.

5.4. У подальшому 10.07.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельником Ю.М. у рамках виконавчого провадження №69238482 винесено постанову, згідно якої накладено на Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради штрафу на користь держави у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду; зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати рішення суду та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне не виконання рішення суду.

5.5. Судом також встановлено, що Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направлено до Чернівецького районного управління поліції повідомлення від 10.07.2023 року №3592/05-23 про вчинення посадовими особами Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

VІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

6.1. Предметом цього позову є постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельником Ю.М. від 20.06.2023 року та від 10.07.2023 року по виконавчому провадженню №69238482, якими на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн та 10200,00 грн. відповідно. Окрім цього, позивачем оскаржуються дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Юрія Михайловича щодо вчинення/направлення повідомлення від 10.07.2023 № 3592/05-23 про вчинення посадовими особами департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 382 КК України.

6.2. Отже, при розгляді цієї справи, суд має надати зазначеним постановам та діям відповідача оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

6.3. Так, статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

6.4. Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

6.5. У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

6.6. За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

6.7. Згідно частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

6.8. У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

6.9. Частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

6.10. Своєю чергою, стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

6.11. Так, згідно частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

6.12. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 Закону №1404-VIII).

6.13. Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом №1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

6.14. Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

6.15. Судом встановлено, що у зв`язку з невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.12.2021 року по справі №600/4806/21-а старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельником Ю.М. в рамках виконавчого провадження №69238482 за не виконання рішення суду на підставі статей 63, 75 Закону №1404-VIII винесено постанови від 20.06.2023 року та від 10.07.2023 року про накладення штрафу на боржника №69238482 в розмірі 5100,00 та 10200,00 грн. відповідно.

6.16. У свою чергу, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 21.06.2022 року Департамент повідомив державного виконавця листом №21/03/1441 про виконання судового рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.12.2021 року у справі №600/4806/21-а, а саме здійснено перерахунок та нараховано недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2021 ОСОБА_1 у розмірі 8992 грн. Однак, у зв`язку з відсутністю асигнувань з Державного бюджету такі кошти не виплачені.

6.17. Окрім цього, звертаючись з цим позовом позивач також посилався на правову позицію викладену у рішеннях Верховного суду України (постанова від 24.03.2015 року у справі № 21-66а14 та від 26.05.2015 року у справі № 21-199а15) та Верховного Суду (постанови від 10.09.2019 року по справі №0840/3476/18 та від 19.08.2020 року по справі №140/784/19), яка стосується того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

6.18. Суд зазначає, що відповідно до статті 7 Бюджетного кодексу України, одним з основних принципів бюджетної системи є принцип цільового використання бюджетних коштів - тобто бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

6.19. Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

6.20. Згідно частини 4 статті 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

6.21. При цьому, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

6.22. Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

6.23. Механізм виконання рішень суду, боржником за якими є державний орган, визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, пунктом 48 якого визначено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

6.24. Суд звертає увагу на те, що частиною 1 статті 17 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року №3551-XII (у чинній редакції) визначено, що фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

6.25. А тому, органи праці та соціального захисту населення є розпорядниками бюджетних коштів, які передбачені для виплати щорічної разової грошової, нижчого рівня.

6.26. Наведене дає суду підстави дійти висновку про те, що виплата нарахованої ОСОБА_1 грошової допомоги повинна здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок коштів Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради.

6.27. Як вбачається з матеріалів справи, Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради добровільно виконав рішення суду в частині здійснення нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі 8992,00 гривні, однак не здійснив її виплату з причини відсутності бюджетного фінансування. При цьому, судом встановлено, що Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради неодноразово вживав заходів для виконання судових рішень та встановлення належних асигнувань головним розпорядником цієї бюджетної програми, що підтверджується численними зверненнями до Мінсоцполітики та інших державних органів, зокрема, Департаменту соціального захисту Чернівецької ОДА.

6.28. У даному випадку позивач не має реальної фінансової можливості виконати судове рішення у повному обсязі, оскільки кошти з Державного бюджету на вказану вище виплату не виділялись, що свідчить про те, що позивачем добровільно виконано вимоги державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: згідно з рішенням боржник здійснив нарахування суми грошової допомоги, яка підлягає сплаті за рішенням суду, водночас у зв`язку із відсутністю коштів такі суми виплачені стягувачу у виконавчому проваджені не були.

6.29. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що рішення суду у справі №600/4806/21-а не виконано за поважної підстави, оскільки грошові кошти у вигляді нарахованої грошової допомоги яка належить ОСОБА_1 , не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

6.30. Суд погоджується з доводами позивача про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

6.31. Окрім того, така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 21 лютого 2018 року у справі №814/2655/14, від 21 серпня 2019 року у справі № 754/3105/17, від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 19 серпня 2020 року у справі №140/784/19.

6.32. За таких обставин, суд вважає, що винесені відповідачем постанови про накладення на позивача штрафу є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

6.33. Стосовно вимоги позивача щодо визнання протиправними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Юрія Михайловича щодо направлення повідомлення від 10.07.2023 № 3592/05-23 про вчинення посадовими особами департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 382 КК України, то суд зазначає наступне.

6.34. Дійсно, згідно частини 3 статті 63 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

6.35. Водночас, судом у цій справі встановлено, що відповідачем протиправно винесено постанови про накладення на позивача штрафу, а тому звернення до органів досудового розслідування з повідомлення про вчинення посадовими особами департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 382 КК України, є безпідставним в силу принципу незаконне не може породжувати законне (плоди гнилого дерева)).

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

7.1. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

7.2. Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності та враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідачем не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваних позивачем постанов, а також звернення до органів досудового розслідування з повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

7.3. Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи (стягувача) на отримання бюджетних коштів, а тому вести мову про порушення Україною позитивних зобов`язань перед особою не можна. Правова система України не існує автономно, а тому ефективна реалізація її механізмів можлива виключно із врахуванням фінансово-економічних показників держави.

7.4. Суд також зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

8.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема відповідно до її частини 2 при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

8.2. Із матеріалів справи видно, що позивачем не понесено судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку із чим відсутні підстави для вирішення даного питання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250, 287 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, визнання протиправними дій задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.06.2023 року по виконавчому провадженню № 69238482 про накладення на Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 10.07.2023 року по виконавчому провадженню № 69238482 про накладення на Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради штрафу в розмірі 10200 грн.

4. Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Юрія Михайловича щодо направлення до Чернівецького районного управління поліції повідомлення від 10.07.2023 року № 3592/05-23 про вчинення посадовими особами Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради кримінального правопорушення.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 176, ).

Відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Чернівці, вул. Целана, буд. 11, ).

Суддя О.В. Анісімов