Справа № 420/14229/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши у порядку письмового справдження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови ВП НОМЕР_2 від 06.06.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 по справі №420/1041/23, яке набрало законної сили 31.03.2023, ОСОБА_1 23.05.2023 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2020 без обмеження її максимальним розміром. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2023 становить 24512,71 грн. Оскільки на підставі рішення суду по справі № 420/2518/22 ОСОБА_1 . Проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром та доплата врахована при виконанні зазначеного рішення суду, тому доплата пенсії згідно із рішенням суду по справі №420/1041/23 за період з 01.02.2020 по 31.05.2023 відсутня.

Таким чином, на переконання представника позивача, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

У відзиві зазначається, що в подальшому, Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08.05.2023 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 за виконавчим листом №420/1041/23 виданим 12.04.2023. Відповідний лист про виконання рішення суду було надіслано Головним управлінням до відділу примусового виконання рішень 15.06.2023 №1500-0505-5/77042. Проте, незважаючи на виконання судового рішення Головним управлінням в межах покладених зобов`язань та не враховуючи роз`яснення щодо виплати коштів після їх виділення Головному управлінню, Головним державним виконавцем 06.06.2023 безпідставно винесено постанову НОМЕР_3 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду.

Ухвалою суду від 11.07.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Також, ухвалою суду від 11.07.2023 року у відповідача витребувано належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 та зупинено провадження у справі.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № НОМЕР_4, з примусового виконання вимог виконавчого листа по справі №420/1041/23, виданого 12.04.2023 Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та додатків до нього встановлено, що вимоги виконавчого документа № 420/1041/23 не виконано. 24.05.2023 на адресу відділу надійшов лист від стягувана про невиконання рішення суду. В додатках до вищезазначеного листа був перерахунок пенсії наданий ГУ ПФУ в Одеській області стягувану. Зі змісту вищезазначеного листа вбачається, що рішення суду не виконується без поважних причин.

У відзиві також зазначено, що рішенні суду по справі № 420/1041/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум. Як зазначено в перерахунку пенсії, який додано до листа, підсумкова пенсія з надбавками складає 31032,28 грн. Однак виплаті підлягає 24512,71 грн. Тобто, пенсія ОСОБА_1 виплачується з обмеженням її максимальним розміром, що не відповідає вимогам виконавчого документа. Таким чином, боржник належним чином повідомлений про свій обов`язок щодо здійснення дій, направлених на виконання рішення суду не виконує його без поважних на те причин. 06.06.2023 державним виконавцем відділу керуючись вимогами статей 63,75 Закону винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду, яку направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. В даній постанові також зазначено вимогу державного виконавця щодо необхідності виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Таким чином, на переконання представника відповідача, законні вимоги виконавця ігноруються, рішення суду умисно не виконується без поважних причин.

Відповідачем до суду подано витребувані ухвалою суду від 11.07.2023 року матеріали.

В судове засідання, призначене на 24.07.2023 року о 11:30 год., сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно приписів ст.268 КАС України.

Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 24.07.2023, занесеною до протоколу судового засідання поновлено провадження у справі.

Також, ухвалою суду від 24.07.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 надав до суду пояснення щодо адміністративного позову, в яких зазначив, що рішенням суду у справі 420/11785/22, яке набуло чинності 14.11.2022 року, було зобов`язано «…Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01 лютого 2020 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 764/у/2 від 10 лютого 2022 року, виданої станом на 01.02.2020 року, з урахуванням виплачених сум». Пенсію формально ГУ ПФ було перераховано, але були застосовані обмеження її максимальним розміром, про що було повідомлено боржником державного виконавця Косюту В.І. у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_5 від 26.12.2022.

ОСОБА_1 також вказує, що лист ГУ ПФ від 05.01.2022 року є головним та єдиним документом, відповідно до якого ГУ ПФ повинен виконати рішення суду у справі 420/1041/23, в додатку до якого (перерахунок пенсії станом на 01.02.2023 р.) самим ГУ ПФ визначено, що розрахунковий розмір пенсії повинен складати 29532,48 гривень, але з застосуванням обмеження пенсія складає 20930,00 гривень. Саме це обмеження й було скасовано судовим рішенням у справі 420/1041/23. Проте, саме цей документ позивачем до позову не надано, а інші додатки до позову не мають жодного відношення до даної справи.

Також в поясненнях ОСОБА_1 просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що дана справа відноситься до окремої категорії термінових адміністративних справ, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 року у справі №420/11785/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській яка полягає у не проведенні перерахунку, нарахування та не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2020 року в розмірі який обчислено з грошового забезпечення визначеного державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» в довідці від 10.02.2022 року №764/у/2. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01 лютого 2020 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» № 764/у/2 від 10 лютого 2022 року, виданої станом на 01.02.2020 року, з урахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення набрало законної сили 14.11.2022 року.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року по справі № 420/11785/22, яке набрало законної сили, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2020 року, згідно якого підсумок пенсії (з надбавками) склав 29532,48 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 20930,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року у справі №420/1041/23 адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено. Визнатно протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.02.2020 року пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набрало законної сили 31.03.2023 року.

Одеським окружним адміністративним судом 12.04.2023 року видано виконавчий лист щодо:

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 08.05.2023 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №420/1041/23, виданого 12.04.2023 року.

Листом від 23.05.2023 року Головним управлінням повідомлено відповідача про те, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 по справі № 420/1041/23, яке набрало законної сили 31.03.2023, ОСОБА_1 23.05.2023 проведено перерахунок пенсії з 01.02.2020 без обмеження її максимальним розміром. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2023 становитиме 24512,71 грн. Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 по справі № 420/2518/22 досягав максимального розміру пенсії, тому доплата пенсії за період з 01.02.2020 по 31.05.2023 згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 по справі №420/1041/23 відсутня.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Враховуючи викладене, відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404 "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404) Головне управління просило закінчити виконавче провадження по виконавчому листу № 420/1041/23, виданому 12.04.2023 Одеським окружним адміністративним судом.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06.06.2023 року ВП НОМЕР_2 за невиконання вимог виконавчого листа №420/1041/23, виданого Одеським окружним адміністративним судом 12.04.2023 року, накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у розмірі 5100,00 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, зокрема, постанови судів у адміністративних справах.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1-3 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, тобто встановленого 10-деного строку на виконання рішення суду, повинен особисто перевірити виконання рішення боржником.

Згідно зі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вказаних норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для винесення постанови про накладення штрафу є невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк судового рішення немайнового характеру. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як вбачається з позовної заяви, обставиною, яка слугує підставою для скасування спірного рішення, на думку позивача, є те, що відсутня доплата пенсії згідно рішення суду по справі №420/1041/23 за період з 01.02.2020 по 31.05.2023 року.

В свою чергу, як вбачається з оскаржуваної постанови, до позивача застосовано штраф за невиконання виконавчого документа №420/1041/23, яким зобов`язано Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 03.01.2023 року здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 року у справі №420/11785/22 з 01.02.2020 року у розрахунку 70% грошового забезпечення, що складає 34990,88 грн, відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення №764/у/2 від 10.02.2022 року.

Розмір пенсії склав 29532,48 грн, до виплати з урахуванням максимального розміру 20930,00 грн.

Не погодившись з такими діями, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, який задоволено рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року у справі №420/1041/23 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 року без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання цього рішення, Головним управлінням 23.05.2023 року здійснено перерахунок пенсії з 01.02.2020 року, 01.03.2022 року, з 01.03.2023 року, з 01.06.2023 року з розрахунку основного розміру пенсії в розмірі 70% від грошового забезпечення - 26820,75 грн.

Таким чином, під час виконання рішення суду від 28.02.2023 року у справі №420/1041/23, позивачем здійснено розрахунок основного розміру пенсії позивача без врахування довідки, виданої державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» від 10.02.2022 року №764/у/2, відповідно до якої розмір грошового забезпечення позивача з 01.02.2020 року складає 34990,88 грн.

З огляду на викладене, Головним управлінням не виконано рішення суду від 28.02.2023 року у справі №420/1041/23.

За таких обставин, суд вважає, що при прийнятті постанови державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому правові підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи відповідач не довів належними і допустимими доказами те, що позивачем були порушені приписи законодавства України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 287 суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України Одеської області (,65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83);

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, 65091, м.Одеса, вул.Разумовська, 37);

Третя особа: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя П.П.Марин

.