Справа № 160/5408/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2023 року Справа № 160/5408/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
20.03.2023 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій з урахування уточненої позовної заяви від 31.03.2023, позивач просить:
21.03.2023 судом здійснено запит до Головного управління ДМС в Дніпропетровській області та відділу формування та ведення реєстру Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ).
24.03.2023 на електронну адресу суду від Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області надійшла відповідь на запит.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №160/5408/23, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Копія ухвали суду від 29.03.2023 надіслана позивачу засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» та доставлена в електронний кабінет (довідка про доставку електронного листа). Крім того, копію ухвали суду від 29.03.2023 вручено позивачу у паперовому вигляді 04.04.2023, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отримання. Відповідачу копія ухвали суду надіслана засобами поштового зв`язку.
31.03.2023 позивачем подано уточнену позовну заяву щодо відповідача у справі та докази її надіслання відповідачу.
12.04.2023від відділу формування та ведення реєстру Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшла відповідь на запит.
26.04.2023 на адресу суду повернувся конверт з поштовим відправленням, яким на адресу відповідача надсилалася вказана ухвала суду, з відміткою поштового відділення про невручення «адресат не проживає за даною адресою».
23.05.2023 на електронну пошту відповідача, зазначену в позовній заяві, судом повторно скеровано копію ухвали суду від 29.03.2023 та позов (уточнений) з додатками.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 вирішено здійснювати розгляд адміністративної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Копію ухвали від 29.05.2023 разом із повістками про виклик скерована учасникам справи засобами електронного зв`язку та доставлена, про що свідчить звіт про успішне доставлення електронного листа. Крім того, копію ухвали суду від 29.05.2023 разом із повісткою про виклик надіслано засобами поштового зв`язку на адресу місцезнаходження відповідача.
21.06.2023 конверт з поштовим відправленням, яким на адресу відповідача надсилалися повістка про виклик в суд та ухвала суду від 29.05.2023, повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою пошти про не вручення через «закінчення терміну зберігання». При цьому адреса, на яку здійснено відправлення судом, збігається з адресою місцезнаходження відповідача.
26.06.2023 представником позивача подано заяву про розгляду справи без участі представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
У підготовче засідання 26.06.2023 сторони не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення підготовчого засідання не надходили, позивачем подано заяви про розгляд справи без участі представника.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 разом із судовими повістками про виклик в судове засідання надіслано сторонам, відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою місцезнаходження.
18.07.2023 конверт з вмістом поштового відправлення, яким на адресу відповідача надсилалися повістка про виклик в суд та ухвала суду від 26.06.2023, повернутий на адресу суду відділенням поштового зв`язку з відміткою пошти про не вручення. При цьому адреса, на яку здійснено відправлення судом, збігається з адресою місцезнаходження відповідача.
24.07.2023 у призначений для розгляду справи час сторони не з`явились, належність повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання підтверджується матеріалами справи. Від позивача надійшла заява, в якій зазначено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було надано суду всі наявні докази та пояснення, просить здійснювати розгляд справи без участі представника.
Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Керуючись приписами пункту 10 частини першої статті 4 та частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, подальший розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Відповідно до статті 193 Кодексу адміністративного судочинства України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, витребувані ухвалами суду докази не надав, а також будь-які заяви, клопотання, повідомлення, в яких би виклав своє бажання надати до суду їх в більш пізній термін.
За приписами частиною шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною четвертою статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Відповідач з 28.05.2020 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Криворізьке північне управління, Криворізька ДПІ (Криворізький р-н).
Згідно з розрахунком суми боргу та за даними інтегрованої картки платника податків податкова заборгованість, що заявлена до стягнення, утворена внаслідок не несплати задекларованих зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб (код платежу 18050400), а саме:
Відповідно до службового записки начальника відділу Криворізького відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 26.01.2023 №2440/04-36-24-17 ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) заяву про неможливість сплатити податки відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податкових обовязків, визначених пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, затверджений наказом Мінфіну від 29.07.2022 №225, до ГО ДПС у Дніпропетровській області не надсилав (а.с.12).
На момент вирішення спору в суді доказів сплати заявленої до стягнення суми заборгованості надано не було.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно з пунктами 15.1-15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Згідно з пунктами 36.1 - 36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Виконанням податкового обов`язку згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).
Порядок нарахування, строки сплати, ставки та групи платників єдиного податку встановлені главою 1 розділу XIV ПК України.
Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п.297.1 ст. 297цьогоКодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно з пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
За змістом пункту 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).
Відповідно до пункту 295.1 статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.
Відповідно до пункту 295.2 статті 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до пункту 59.4 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (пункт 59.5 статті 59.5 ПК України).
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Положенням підпункту 41.1.1. пунктів 41.1, 41.4 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Згідно з підпунктом 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41цьогоКодексу, мають право звертатися вертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
В матеріалах справи наявні докази надіслання відповідачу вказаної податкової вимоги на податкову адресу відповідачу та відсутні докази її оскарження.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідачем не спростовано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, докази оплати суми податкового боргу також не надано.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу таких витрат відсутні, а судові витрати на сплату судового збору позивачу - суб`єкту владних повноважень відповідно до приписів статті 139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова