Справа № 734/2802/23
Суддя: Іванюк Т. І.
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/734/23/23 Справа № 734/2802/23
РІШЕННЯ

іменем України

28 липня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Іванюка Т.І.,

при секретарі Ієвлевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №441966 від 26 червня 2023 року,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просить скасувати постанову серії БАД № 441966 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, винесену 26 червня 2023 року старшим інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Зінов`євим Олександром Валерійовичем.

Вимоги позивач мотивує тим, що 26 червня 2023 року старший інспектор Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Зінов`єв Олександр Валерійович, будучи працівником відповідача, виніс постанову серії БАД № 441966 про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою застосував до позивача по справі ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф в розмірі 680 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. З указаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 26 червня 2023 року о 09 годині 57 хвилин, по проспекту Оболонському, 50 у місті Києві надавав послуги з перевезення пасажирів автобусним маршрутом Київ-Десна, на транспортному засобі Volkswagen LT 46, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого на передній лівій осі було встановлено колесо, яке мало залишкову висоту малюнку протектора якого менше 2 мм, а саме 1,57 мм і (заміри проводилися приладом King Tony 9Вт 911), чим порушив п. 31.4.5. а) ПДР України та таблицю 7 п. 6.3.2. ДСТУ 3649:2010 - тобто керування водієм транспортним засобом (автобусом), де шини мають залишкову висоту малюнку протектора менше 2,0 мм та чим начебто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КУпАП.

Позивач вважає вказану вище постанову серії БАД № 441966 від 26 червня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.121 КУпАП, незаконною виходячи з наступного.

Зазначення у постанові про начебто порушення ОСОБА_1 п. 31.4.5. а) ПДР України без посилання на будь-які належні і допустимі докази взагалі не доводить наявність самого порушення та зовсім не конкретизує його складу. При цьому, оскаржувана постанова містить зазначення про те, що до неї додається фото з бодікамери поліцейського 471674, однак позивач жодних фото не бачив і не отримував таких додатків до постанови.

Більше того, під час так званої перевірки позивач ОСОБА_1 заперечував порушення ним ПДР України та запитав у поліцейського чим він вимірює залишкову висоту малюнку протектора та чи є на даний прилад відповідний сертифікат, а також чи згідно з приписами ДСТУ він робить вимірювання, на що поліцейський відповів, що є, проте ані сертифікат ані як саме і де саме на колесі він вимірював висоту малюнку протектора не показав, а відтак це свідчить про те, що жодних фото чи інших доказів фіксування такого начебто порушення у відповідача нема.

Будучи переконаним у відсутності порушення ПДР України, ОСОБА_1 після повернення з м. Києва провів вимірювання залишку висоти малюнку протектора на вказаному колесі на СТО у смт. Десна Козелецвкого району Чернігівської області де зафіксував відповідність залишку висоти малюнку протектора вимогам ДСТУ 3649:2010. При цьому, з фотокарток чітко вбачається, що вказане колесо зношене дещо нерівномірно, а відтак висота малюнку протектора має вимірюватися на кількох ділянках із різним зношенням. Адже, вказаний ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» передбачає методи контролювання пневматичних шин та коліс (Розділ 7.3.). Зокрема п. п. 7.3.1.1. визначає, що висоту рисунка протектора шини, зношену рівномірно, визначають на ділянці бігової доріжки, обмеженої прямокутником, ширина якого дорівнює половині ширини бігової доріжки, довжина - 1/6 довжини її кола (1/6 довжини кола дорівнює довжині дуги, хорда якої дорівнює радіусу), а шину, зношену нерівномірно - на кількох ділянках із різним зношенням, сумарна площина яких має таку саму величину. Також слід зазначити, що висоту рисунка протектора не вимірюють у місцях уступів біля основи елементів рисунка та напівмостів у зоні перетину Канавок (п. п. 7.3.1.2), а для шин, які мають суцільне ребро у центрі бігової доріжки, висоту рисунка протектора вимірюють біля країв цього ребра (п. п. 7.3.1.3). Разом з тим приписи п. п. 7.3.5. ДСТУ 3649:2010, визначають границі допустимої основної похибки у разі вимірювання висоти рисунку протектора +/-0,0005 м, тобто 0,5 мм. За таких обставин та з урахуванням похибки, яка згідно з приписами ст. 62 Конституції України має тлумачитися на користь особи яка обвинувачується у вчиненні правопорушення, маємо 1,57+0,5=2,07 мм.

Однак, під час вимірювання залишкової висоти малюнку протектора на СТО, позивач зафіксував на фото, що шина зношена нерівномірно та має наступну залишкову висоту протектора: 2,8 мм; 3,0 мм; 2,1 мм. Жоден з показників не був меншим ніж 2,0 мм, а відтак зазначення поліцейським про висоту протектора 1,57 мм не відповідає дійсності та може свідчити про свідоме заниження показника поліцейським для складання постанови і притягнення водія до адміністративної відповідальності або ж неправильні показники приладу вимірювання, яким вимірював висоту поліцейський, або ж вимірювання висоти протектора у невідповідному місці чи з іншим порушенням вимог вказаних вище пунктів ДСТУ щодо правил здійснення вимірювання відповідності висоти протектора шин.

Тож позивач вважає, що за умови, коли поліцейським як до постанови так і відповідачеві не додано жодного належного і допустимого доказу існування факту порушення позивачем ПДР України та ДСТУ, то і притягнення особи до адміністративної відповідальності є бездоказовим та безпідставним і таким, що не відповідає вимогам ст. ст. 19, 62 Конституції України.

Викладене свідчить про фактичну протиправність дій відповідача і це при цьому, що згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24 липня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з додатками, із змісту якого виходить, що Департамент патрульної поліції не визнає позовні вимоги позивача, посилаючись на те, що твердження Позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. На підтвердження порушення Позивачем ПДР, відповідно до статті 251 КУпАП та статті 77 КАС України, Відповідачем надано, DVD-R диск із записами портативного відеореєстратора 471674 (в графі 7. «До постанови додаються:» Постанови міститься посилання на даний засіб фото та відео зйомки у вигляді напису «бк 471674»), із фіксацією спірної події. Наданий відеозапис є фіксацією оскаржуваної події, яка дозволяє через призму ретроспективності встановити та дослідити обставини справи, а також з`ясувати причинно-наслідковий зв`язок між об`єктивними обставинами справи та прийнятим рішення щодо винесення оскаржуваної постанови. Тому вказаний відеозапис є належним, достовірним та достатнім доказом у цій справі як і згідно норм КУпАП, так і згідно норм КАС України. Щодо посилання представника Позивача на сумніви щодо отриманих вимірів за допомогою приладу kingtony 9 bm 811, Відповідач зазначає, що відповідний прилад має сертифікат калібрування, згідно якого максимальна похибка під час здійснення вимірів складає 0,0071 мм, про що надана належним чином завірена копія сертифікату калібрування. Розглядаючи дану адміністративну справу інспектор Зінов`єв О.В. діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.?Твердження Позивача, викладенні у позові, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Наведене вище також дає підстави вважати, що Позивач звернувся з позовною заявою до суду не з метою захистити свої порушені права та інтереси, а з метою уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення. Проте сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності та скасування постанови.

У судове засідання позивач та йог представник не з`явилися, при цьому від останнього надійшла заява про розгляд справи без участі його та позивача на підставі наявних у справі доказі. Вимоги позову підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. У відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутності за наявними матеріалами у справі.

У зв`язку з неявкою усіх учасників провадження фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до вимог ст.229 КАС України не здійснювалось.

Встановивши фактичні обставини, з`ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані сторонами докази, суд виходить з такого.

26 червня 2023 року старший інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Зінов`євим Олександром Валерійовичем, було винесено постанову серії БАД № 441966 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.121 КУпАП у розмірі 680 гривень.

Із змісту даної постанови вбачається, що 26 червня 2023 року о 09 год. 40 хв. в м.Києві, проспект Оболонський, буд. 50, водій ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів нерегулярним автобусним маршрутом (сполученням Київ-Десна) на транспортному засобі Volkswagen LT 46, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого на передній лівій осі було встановлено колесо, яке мало залишкову висоту малюнку протектора якого менше 2 мм, а саме 1,57 мм і (заміри проводилися приладом King Тony 9 bm 811), чим порушив п. 31.4.5. а) ПДР України та таблицю 7 п. 6.3.2. ДСТУ 3649:2010 - тобто керування водієм транспортним засобом (автобусом), де шини мають залишкову висоту малюнку протектора менше 2,0 мм та чим начебто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КУпАП.

Згідно акту відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 26.06.2023, проведеного о 09 год. 50 хв. в м.Києві, проспект Оболонський, 50 старшим інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Зінов`євим Олександром Валерійовичем на передній осі транспортного засобу Volkswagen LT 46, д.н.з. НОМЕР_1 було встановлено колесо, залишкова висота малюнку протектора якого менше 2 мм, а саме 1,57 мм. Заміри проводилися приладом King Тony 9 bm 811.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення .

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 31.4.5 «а», «б» Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, коли шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, автобусів 2,0 мм; шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини.

За п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації (п.31.1 Правил дорожнього руху).

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення Органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 Кодексу.

Частиною 2 даної статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 названої статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу І названої Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення. По справі про адміністративне правопорушення з`ясуванню підлягають: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за які КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Документи визнаються доказами, якщо відомості, викладені або засвідчені в них організаціями, їх об`єднаннями, посадовими особами та громадянами, мають значення для провадження у справі про адміністративне правопорушення. Документи можуть містити відомості, зафіксовані як у письмовій, так і в іншій формі. До документів можуть бути віднесені матеріали фото-і кінозйомки, звуко-і відеозапису, інформаційних баз і банків даних та інші носії інформації.

Відповідно до ст. 14.1 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несуть юридичні та фізичні особи, за якими зареєстровано транспортний засіб.

Згідно зі ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 ст. 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічні несправності передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стані обладнання якого не відповідає вимогам стандартів правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП полягає в тому, що особа керує транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вже зазначалося вище, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 26 червня 2023 року о 09 год. 40 хв. в м.Києві, проспект Оболонський, буд. 50, водій ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів нерегулярним автобусним маршрутом (сполученням Київ-Десна) на транспортному засобі Volkswagen LT 46, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого на передній лівій осі було встановлено колесо, яке мало залишкову висоту малюнку протектора якого менше 2 мм, а саме 1,57 мм і (заміри проводилися приладом King Тony 9 bm 811), чим порушив п. 31.4.5. а) ПДР України та таблицю 7 п. 6.3.2. ДСТУ 3649:2010 - тобто керування водієм транспортним засобом (автобусом), де шини мають залишкову висоту малюнку протектора менше 2,0 мм та чим начебто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 121 КУпАП.

Отже фактичні дані, які викладені в оскаржуваній постанові, суперечать диспозиції ч.2 ст.121 КУпАП.

При цьому у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили факт керування позивачем ОСОБА_1 26 червня 2023 об 09 год. 40 хв. будь-яким транспортним засобом.

З оглянутому в судовому засіданні відеозапису не вбачається, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вказаним у оскаржуваній постанові. Як не вбачається і того, що його було зупинено під час керування автомобілем, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, з відеозапису не вбачається, що транспортний засіб Volkswagen LT 46, д.н.з. НОМЕР_1 перебуває в русі і що саме позивач ним керував 26 червня 2023 об 09 год. 40 хв.

Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (постанова Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17).

Суд зазначає, що сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, містить лише опис обставин, які визнані поліцейським підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Аналіз наведених вище положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись суб`єктом владних повноважень певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Стаття 62 Конституції України визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем, оскільки достатніх та належних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП немає.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин не доведення факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, суд вважає, що оскаржувана постанова серії БАД №441966 від 26 червня 2023 року підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 5, 9, 72, 75-77, 244-246, 262, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст. 33, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №441966 від 26 червня 2023 року задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД № 441966 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП, винесену 26 червня 2023 року старшим інспектором Відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Зінов`євим Олександром Валерійовичем, а провадження в справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, Код , юридична адреса: вул. Федора Ернста, 3, м.Київ, 03048 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 536 гривні 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного судучерез Козелецький районний суд.

Суддя