Справа № 560/1266/23
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1266/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

25 липня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи з 01.08.1988 по 02.08.1994 на посаді викладача та з 03.08.1994 по 05.09.2019 року на посаді директора Полонської дитячої художньої школи до спеціального страхового стажу роботи на посадах, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.08.1988 року по 02.08.1994 року на посаді викладача, з 03.08.1994 по 05.09.2019 року на посаді директора Полонської дитячої художньої школи до спеціального страхового стажу роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років і проводити її виплату з 04.11.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 04.11.2022 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за вислугу років. Рішенням №9 від 11.11.2022 їй була призначена пенсія за вислугу років з 04.11.2022. Однак, листом №2200-0307-8/78155 від 11.12.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що рішенням №9 від 10.11.2022 в призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.

Вказувала, що Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області під час вирішення питання про призначення пенсії безпідставно не враховано до спеціального стажу за вислугу років період її роботи з 01.08.1988 по 02.08.1994 на посаді викладача та з 03.08.1994 по 05.09.2019 на посаді директора в Полонській дитячій художній школі.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року залучено по справі в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 періоду роботи з 01.08.1988 по 02.08.1994 на посаді викладача та з 03.08.1994 по 05.09.2019 на посаді директора Полонської дитячої художньої школи до спеціального страхового стажу роботи на посадах, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №09 від 10.11.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу періоди роботи з 01.08.1988 по 02.08.1994 на посаді викладача та з 03.08.1994 по 05.09.2019 року на посаді директора Полонської дитячої художньої школи та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п."е" ч.1 ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 04.11.2022.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Вказує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.11.2022 позивачу призначено пенсію за вислугу років з урахуванням спеціального стажу роботи 26 років 7 місяців 9 днів у Полонській дитячій художній школі. Прийняте рішення про призначення пенсії перевірено працівником головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із накладенням кваліфікованого електронного підпису. При вторинній перевірці винесеного рішення про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевірено матеріали пенсійної справи та встановлено, що до спеціального стажу за вислугу років безпідставно враховано періоди роботи з 01.08.1988 по 02.08.1994 на посаді викладача та з 03.08.1994 по 05.09.2019 на посаді директора в Полонській дитячій художній школі, оскільки згідно статуту Полонська дитяча художня школа відноситься до позашкільних закладів сфери культури. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 10.11.2022 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу. Згідно наданих для призначення пенсії документів загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 37 років 2 місяці 11 днів, спеціальний стаж роботи відсутній.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.11.2022 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти, відповідно до п. "е" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №09 від 11.11.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років з урахуванням спеціального стажу роботи 26 років 7 місяців 9 днів у Полонській дитячій художній школі згідно записів трудової книжки від 25.07.1985 серії НОМЕР_1 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 11.12.2022 № 2200-0307-8/78155 позивача повідомлено про припинення виплати пенсії за вислугу років. Вказано, що під час перевірки прийнятого рішення про призначення пенсії встановлено, що до спеціального стажу за вислугу років безпідставно враховано періоди роботи з 01.08.1988 по 02.08.1994 на посаді викладача та з 03.08.1994 по 05.09.2019 на посаді директора в Полонській дитячій художній школі, оскільки відповідно до долученого статуту, Полонська ДХШ є закладом позашкільної освіти сфери культури, підстави зарахування вказаних періодів відсутні.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №09 від 10.11.2022 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.

Згідно п.1.1 та п. 1.3 Статуту, Полонська дитяча художня школа - початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад є початковою ланкою спеціальної мистецької освіти, належить до системи позашкільної освіти, знаходиться у комунальній власності Полонської міської об`єднаної територіальної громади в особі Полонської міської ради.

Полонська ДХШ має статус державного закладу освіти. Полонська ДХШ здійснює навчання і виховання громадян у позаурочний та позанавчальний час.

Позивач, вважаючи рішення головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №09 від 10.11.2022 протиправним, звернулася з цим позовом до суду.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

У статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно з пунктом 16 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Пунктом 2-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України від 03.10.2017 №2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" набрав чинності 11 жовтня 2017 року.

Тобто, пенсія за вислугу років згідно із нормами Закону №1788-ХІІ призначається за умови наявності у особи станом на 11.10.2017 визначеного цим законом страхового і спеціального стажу.

Пунктом "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ (в редакції, чинній до 01.04.2015) було передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Надалі, з прийняттям Закону України від 02.03.2015 №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" було підвищено, зокрема, спеціальний стаж, необхідний для виходу на пенсію, для категорій працівників, визначених пунктами "д", "е", "ж" статті 55 Закону №1788-ХІІ, а з прийняттям Закону України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" встановлено раніше не передбачений законодавством вік виходу на пенсію для окремих категорій громадян, а саме: 55 років - для працівників освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення (пункт "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ) за переліком, що затверджується у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції Закону України від 24.12.2015 №911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України") встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців.

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року;

Рішенням Конституційного Суду №2-р/2019 від 04.06.2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що зі змісту оспорюваних положень Закону №1788 випливає, що стан здоров`я усіх працівників, зайнятих на роботах, визначених пунктом "а" статті 54, пунктами "а", "б", "в", "г", "д", "е", "є", "ж" статті 55 Закону №1788, через певний проміжок часу погіршується, у зв`язку з чим вони втрачають свою професійну працездатність або придатність до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Положення Закону №1788 щодо підвищення на п`ять років віку виходу на пенсію для жінок, а також збільшення на п`ять років загального та спеціального стажу роботи, необхідного для призначення пенсії за вислугу років для окремих категорій працівників, є такими, що позбавляють вказаних осіб права на соціальний захист і не відповідають конституційним принципам прав і свобод людини, соціальної держави.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що втрата професійної працездатності або придатності не пов`язана з досягненням працівником певного віку, тому не може бути умовою для призначення пенсії за вислугу років.

Окрім того, у другому пункті рішення зазначено, що положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, починаючи з 04.06.2019 положення п."е" ст.55 Закону України №1788 діють в первісній редакції, чинній до внесення змін Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, а саме: право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Із заявою про призначення пенсії за вислугою років, додавши необхідні документи, позивач звернулася 04.11.2022, тобто після ухвалення та опублікування зазначеного рішення Конституційного Суду. Відтак можливість призначення позивачу пенсії за вислугу років визначається незалежно від її віку.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" слугували висновки відповідачів про відсутність у неї необхідного спеціального стажу роботи на посадах в закладах та установах освіти державної або комунальної форми власності, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" та не врахування до цього стажу періодів роботи позивача з 01.08.1988 по 02.08.1994 на посаді викладача та з 03.08.1994 по 05.09.2019 на посаді директора Полонської дитячої художньої школи, так як вказані посади у позашкільному навчальному закладі відсутні в Переліку №909.

Приписами частини 1 статті 10 Закону України "Про освіту" визначено, що невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 14 Закону України "Про освіту" метою позашкільної освіти є розвиток здібностей дітей та молоді у сфері освіти, науки, культури, фізичної культури і спорту, технічної та іншої творчості, здобуття ними первинних професійних знань, вмінь і навичок, необхідних для їх соціалізації, подальшої самореалізації та/або професійної діяльності.

Позашкільна освіта може здобуватися одночасно із здобуттям дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти. Компетентності, здобуті за програмами позашкільної освіти, можуть враховуватися та визнаватися на відповідному рівні освіти.

Здобуття позашкільної освіти забезпечується закладами позашкільної освіти різних типів, форм власності та підпорядкування, іншими закладами освіти, сім`єю, громадськими об`єднаннями, підприємствами, установами, організаціями та іншими юридичними і фізичними особами.

Порядок, умови, форми та особливості здобуття позашкільної освіти визначаються спеціальним законом (частина 7 статті 14 Закону України "Про освіту").

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про позашкільну освіту" заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

Правове визначення мистецької школи міститься у статті 1 Закону України "Про позашкільну освіту". Так, мистецька школа - заклад спеціалізованої мистецької освіти: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо, який надає початкову мистецьку освіту.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 №433 затверджено Перелік типів позашкільних навчальних закладів, до складу яких включено початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові та інші).

Таким чином, до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові та інші).

Полонська дитяча художня школа є позашкільним навчальним закладом.

Згідно з Переліком №909 до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугу років, зокрема, у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах відносяться: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, завідувачі філіями, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної) роботи, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно з Приміткою 2 до Переліку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Переліком №909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1436) установлено заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років, зокрема, у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до частини 2 статті 21 Закону України "Про позашкільну освіту" перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Переліком №963 до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, директор позашкільного навчального закладу, вчителі, викладачі всіх спеціальностей.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у по справі №876/5312/17, а також у постанові від 13.02.2019 у справі №233/4308/17, встановила наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень ст.46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач школи мистецтв є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи на посаді викладача в школі мистецтв повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, згідно з статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з відомостями з трудової книжки НОМЕР_1 позивач:

- 24.07.1985 - прийнята на посаду художника-виконавця V розряду в Полонську ХОМ;

- 24.08.1985 - звільнена за ст. 36 п.2 (у зв`язку з закінченням строку договору);

- 01.09.1984 - зарахована до учнів 1 курсу;

- 30.06.1988 - відрахована з числа учнів у зв`язку з закінченням училища;

- 01.08.1988 - прийнята викладачем спеціальних дисциплін в Полонську ХДШ;

- 03.08.1994 - призначена директором Полонської ДХШ;

- 30.09.1996 - підтверджено категорію «спеціаліст»;

- 24.05.2001 - присвоєно кваліфікацію «спеціаліст другої категорії»;

- 20.04.2006 - присвоєно категорію «спеціаліст першої категорії»;

- 28.03.201 - підтверджено кваліфікацію «спеціаліст першої категорії», що відповідає 11 розряду Єдиної тарифної сітки;

- 10.02.2012 - укладено контракт із директором Полонської ДХШ;

- 01.04.2016 - підтверджено категорію «спеціаліст першої категорії»;

- 01.04.2017 - присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» відділ культури та туризму виконавчого комітету Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади;

-30.05.2017 Полонську дитячу художню школу перейменовано в дитячу художню школу Полонської міської ради ОТГ;

- 05.09.2019 звільнена з посади директора дитячої художньої школи за угодою сторін.

Отже, періоди з 01.08.1988 по 02.08.1994 та з 03.08.1994 по 05.09.2019 мають зараховуватись до педагогічного стажу та, відповідно, до спеціального стажу, який дає право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до норм Закону №1058-IV, а отже необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до спеціального (педагогічного) стажу позивача, який дає право на отримання пенсії за вислугу років, період з 01.08.1988 по 02.08.1994 та з 03.08.1994 по 05.09.2019.

З огляду на зазначене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №09 від 10.11.2022 є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, враховуючи, що позивач із заявою про призначення пенсії звернувся 04.11.2022, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію за вислугу років з 04.11.2022.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.