Справа № 420/9308/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9308/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

31 липня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши у письмовому провадженні питання про стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач) , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року, що становить 744300 грн.

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року, що становить 744300 грн.,

- стягнути з відповідача Міністерства оборони України на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань моральну шкоду у сумі - 100 000 грн.

- вирішити питання стягнення судових витрат з відповідача.

До позовної заяви позивач додав копії ордера адвоката, свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, договору від 20.03.2023 № НПД-252/20-03.

В судовому засіданні 22.06.2023 представник позивача заявив в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України, що докази понесення витрат на правничу професійну допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Мiнiстерства оборони України, оформлені п. 104 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №15/975 від 05.05.2023, щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі різниці між 300 та 70-кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 01.01.2020 року, в сумі 483460 грн. Зобов`язано Мiнiстерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року, з урахуванням вже виплаченої суми допомоги.

В решті вимог (стягненні в грошовому виразі різниці в допомозі, моральної шкоди) відмовлено.

Представником позивача подано 26.06.2023 заяву про стягнення з відповідача Міністерства оборони України на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу в сумі 30000 грн. ЦІ витрати складаються з 5000 грн. - усна консультація адвоката з приводу предмету спору та напрацювання позиції захисту для відповідача з розглядом наявних письмових доказів по справі( витрачено 5 годин); 5000 грн. - підготовка проекту позовної заяви та подання до суду, визначення переліку необхідних додаткових доказів по справі (витрачено 5 годин); 6000 грн. прийняття участі у судових засіданнях по справі: 06.06.2023 та 22.06.2023, кожне засідання по 3000 грн., додатковий гонорар (премія) за позитивне для позивача рішення, що передбачено умовами договору про правову допомогу у розмірі - 14 000 грн .

Ч. 7 ст. 139 КАС України передбачено що розмір витрат, яка сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Від представника відповідача до суду надійшли заперечення, в яких просить відмовити позивачу в задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, в яких посилається на завищення розміру витрат, просить суд врахувати, що справа розглядалась у спрощеному позовному провадженні, виходити з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, конкретних обставин справи.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється в порядку, передбаченому ст. 134 КАС України. Так, відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу було надано наступні докази:

договір про надання правової допомоги від 20.03.2023 № НПД-252/20-03 з додатковою угодою від 01.06.2023, з яких вбачаєтся, що сторони домовились про вартість правової допомоги у сумі 30000 грн. за надання правової допомоги у справі № 420/9308/23,

акт про прийняття-передачу наданих послуг від 22.06.2023, зміст якого свідчить , що до складу витрат на правову допомогу відносяться витрати в сумі: 5000 грн. за усну консультацію адвоката з приводу предмету спору та напрацювання позиції захисту для відповідача з розглядом наявних письмових доказів по справі (витрачено 5 годин); витрати в сумі 5000 грн. підготовка проекту позовної заяви та подання до суду, визначення переліку необхідних додаткових доказів по справі (витрачено 5 годин); 6000 грн. - прийняття участі у судових засіданнях по справі: 06.06.2023 та 22.06.2023, кожне засідання по 3 000 грн., додатковий гонорар (премія) за позитивне для позивача рішення, що передбачено умовами договору про правову допомогу у розмірі - 14 000 грн.

Проаналізувавши зазначені документи у поєднанні з наведеними нормативними положеннями, з урахуванням практики Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, суд погоджується з тим, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Щодо вимог про стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу судом зазначається, що з врахуванням обставин, які існують в країні на даний час (воєнний стан), оплата заявлених позивачем послуг, на переконання суду, є завищеною.

Керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, суд дійшов висновку про стягнення 3000 грн. на користь позивача, оскільки такий розмір гонорару є співмірним, зважаючи на віднесення справи до справ незначної складності, кількість підготовлених документів, витрачений адвокатом час. Враховуючи предмет позову та зміст і характер наданих послуг, справа не містила великого обсягу письмових доказів, позовні вимоги задоволені частково, суд приходить до висновку, що співмірними витратами на послуги адвоката під час розгляду даної справи в суді першої інстанції є 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 252, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (, адреса місцезнаходження: 03168, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 6) на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правову допомогу в сумі в сумі 3000,00 грн. (три тисячі гривень).

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання повного тексту додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складений 31.07.2023.

Суддя В.В.Хом`якова