Справа № 755/6412/23
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/6412/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Виниченко Л.М., розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу № 755/6412/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.05.2023 інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві Каплуном О.М. винесено постанову серії ЕАС № 6942454 відповідно до якої на ОСОБА_1 за порушення п. 8.4 «г» Правил дорожнього руху накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Позивач стверджує, що постанова винесена безпідставно та з істотними порушеннями його прав, оскільки не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Зазначено, що постанову винесено на місці вчинення правопорушення та відразу після того, як правопорушення ніби то було вчинено. За таких умов він не мав часу та відповідно фізичної можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо. Також не складення інспектором поліції протоколу про адміністративне правопорушення не дало можливості виловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде крім протоколу він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень від інспектора у нього не відбиралося, у постанові не відображено його заперечення щодо вчинення адміністративного правопорушення, а також до постанови не додано жодних доказів щодо вчиненого правопорушення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.05.2023 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання (а.с. 27-28).

20 липня 2023 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Олійник І.З. надійшов відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та правомірність винесення спірної постанови.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6942454 від 05.05.2023, яка винесена інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Каплуном О.М., 05.05.2023 о 17 год. 59 хв. в м. Києві по вул. Празька, 19, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «рух праворуч» та здійснив рух ліворуч, чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 8).

Даною постановою водія ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Каплуном О.М., який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення на те, що інспектором поліції справу про адміністративне правопорушення було розглянуто на місці ніби то вчиненого правопорушення та без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що позбавило його права отримання правової допомоги та не дало можливість висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення; також до постанови не було долучено жодних доказів щодо вчинення ним адміністративного правопорушення.

Щодо тверджень позивача про те, що інспектором поліції протокол про адміністративне правопорушення не складався, натомість відразу на місці зупинки було винесено постанову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Порядок оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі регламентовано відповідною Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція).

Приписами п. 4 Розділу І Інструкції визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3 Розділу ІІІ Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 222 КУпАП.

Отже, доводи позивача щодо не складання інспектором поліції протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови на місці зупинки транспортного засобу судом не приймаються до уваги з огляду на відсутність такої вимоги встановленої законом в разі розгляду посадовою особою Національної поліції України справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В частині тверджень позивача щодо того, що до винесеної постанови не було долучено жодних доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. п. 9, 10 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормою частини 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та зокрема довести факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається із відзиву на позов, представник відповідача посилається на відсутність у Департаменту патрульної поліції фото та відеоматеріалів на підставі яких була винесена постанова серії ЕАС № 694254 від 05.05.2023 у зв`язку із закінченням строку зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів установлених в службових транспортних засобів, що становить 30 днів.

Так, відповідно до положень п. 2, пп. 1, 2 п. 3, п. 4 Розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, відеозаписи автомобільних та стаціонарних систем зберігаються на сервері у визначений виробником спосіб. Строк зберігання відеозаписів становить: 1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб; 2) з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик - не менше 30 діб. Строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань.

Суд звертає увагу на те, що ухвалу по відкриття провадження у справі відповідачем отримано 19.06.2023, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням наявним у матеріалах справи, тобто про наявність спору щодо оскарження постанови відповідачу стало відомо після спливу визначеного вищевказаною інструкцією тридцятиденного строку зберігання відеозаписів з технічних приладів і засобів які застосовуються підрозділами поліції, що об`єктивно унеможливлює подання Департаментом патрульної поліції, як суб`єктом владних повноважень, до суду доказів щодо вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, суд вважає сумнівними доводи позивача щодо не долучення інспектором поліції до спірної постанови доказів вчинення адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до змісту оспорюваної постанови убачається наявність додатків до неї, зокрема зазначених за допомогою чисельних значень «474006» та «474022» (пункт 7 спірної постанови).

Також позивачем не надано доказів вжиття ним заходів щодо звернення до керівника відповідного органу або підрозділу поліції стосовно надання інформації про наявність відповідних доказів події правопорушення, та щодо збільшення строку зберігання таких доказів, зокрема, відеозаписів з технічних приладів і засобів якими могло бути зафіксовано подію правопорушення та які б могли бути досліджені судом під час розгляду справи щодо скасування спірної постанови.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В частині вимог про закриття справи про адміністративне правопорушення позов також не підлягає задоволенню у зв`язку із взаємопов`язаністю такої вимоги з вимогою про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 222, 251, 258, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач - Департамент патрульної поліції, адреса місця знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ідентифікаційний .

Судове рішення складено 31 липня 2023 року.

Суддя