Справа № 380/14751/22
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

25 липня 2023 року

15 год 35 хв м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Нарок Т. Р., прокурора Шимін Н. М., відповідача ОСОБА_1 , представників відповідача Квака В. М., Шейха К. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду в адміністративній справі за позовом Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

Керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , у якому просить зобов`язати відповідача відновити пам`ятку архітектури місцевого значення нежитлове приміщення у підвалі під індексами 9-1, 9-2 загальною площею 37,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, до належного стану шляхом відновлення вікна на місці самочинно встановлених дверей.

В обґрунтування позову зазначено те, що відповідно до охоронного договору від 24.05.2020, укладеного між Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради та відповідачем, останнього зобов`язано використовувати існуючий вхід в приміщення, які є у власності без влаштування додаткового входу з фасаду. Будь - які роботи на фасадах виконувати згідно паспорта опорядження фасаду та проектної документації. Вказав, що адміністративна комісія при виконавчому комітеті Львівської міської ради винесла постанову № 422 у справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 . Встановлено проведення робіт із влаштування дверного прорізу на місці віконного з влаштування приямку у пам`ятці культурної спадщини (вул. Івана Франка, 66 нежитлові приміщення) без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, що є порушенням вимог законодавства про охорону культурної спадщини. Вказав, що Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради не видавались розпорядження, приписи, щодо об`єкта культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м. А тому, Управління неналежно виконувало свої повноваження щодо захисту об`єкта культурної спадщини, що є пам`яткою місцевого значення. Також зазначив, що згідно з інформацією № 0004-вих-884 від 24.05.2022 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради не погоджувало та не надавало висновків щодо проведення будь-яких ремонтно-реставраційних робіт у нежитловому приміщенні підвалу за адресою: АДРЕСА_1 . Роботи проводились за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів і передбачених законодавством дозволів. Таким чином, на думку позивача, ОСОБА_1 внаслідок проведення робіт із влаштування дверного прорізу на місці віконного з влаштування приямку у пам`ятці культурної спадщини (вул. Івана Франка, 66 нежитлові приміщення) за відсутності затверджених або погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини програм та проектів і передбачених законодавством дозволів порушуються норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про охорону культурної спадщини». Відтак позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 08.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 02.12.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи № 380/14751/22 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.03.2023 вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи № 380/14751/22 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін і призначено судове засідання у справі.

Ухвалою суду від 06.06.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 5 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання суду заяви про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку.

При цьому, судом встановлено, що прокуратурі стало відомо про бездіяльність позивача щодо усунення порушення, яке є предметом цього позову саме 25.05.2022.

Із цим позовом Керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова звернувся до суду 11.10.2022, що підтверджується конвертом рекомендованого поштового відправлення за ШКІ № 446, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

На адресу суду від прокурора надійшло пояснення щодо виконання ухвали суду від 06.06.2023 (вх. № 56338 від 21.06.2023) у якому вказав, що тримісячний строк звернення до суду у суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог (п. 29 постанови Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 17.09.2021 № 420/473/20). Прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу вправі звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист інтересів держави тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення. Зазначив, що прокурор з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій вправі звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист інтересів держави, але не на загальних підставах, право на звернення за судовим захистом яких гарантовано кожному (ст. 55 Конституції України), а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Стверджує, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії. Вказав, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16 послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема зазначив, що за змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

Прокурор зазначив, що право на пред`явлення прокурором даного позову, у відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», може бути реалізоване виключно після встановлення підстав у даному випадку вивчення отриманих документів та неналежне здійснення своїх повноважень уповноваженим органом Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у сфері охорони культурної спадщини. У постанові від 20.06.2018 у справі № 697/2751/14-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав суду слід встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави.

Зазначений висновок, як стверджує позивач, конкретизований Великою Палатою Верховного Суду у п. 48 постанови від 17.10.2018 у справі № 362/44/17, де зазначено, що позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Вказав, що відповідно до повідомлення із засобів масової інформації встановлено, що на вул. Франка, 66, власник самовільно влаштував вхід. Для з`ясування всіх обставин справи Галицькою окружною прокуратурою міста Львова опрацьовано відомості, що розміщені на сайті https://prozorro.sale, а саме електронний аукціон UА-РS-2020-04-08-0001109-3 з приватизації комунального майна територіальної громади м. Львова. Прокурором 10.05.2022 скеровано запит в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради щодо укладення охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини місцевого значення за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 66 та виконання постанови про адміністративне правопорушення про яке прокуратура дізналась із засобів масової інформації. 24.05.2022 на адресу окружної прокуратури надійшла відповідь Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про укладення охоронного договору на пам`ятку культурної спадщини, а саме нежитлове приміщення у підвалі під індексами 9-1, 9-2 загальною площею 37,7 кв м за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 66 із наданням копії підтверджуючих документів та повідомило, що Управління не погоджувало та не надавало висновків щодо проведення будь-яких ремонтно-реставраційних робіт на пам`ятці.

Крім цього, зазначив, що відповідний запит 10.05.2022 було скеровано до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна шляхом викупу № 3311 від 27.05.2020. 03.06.2022 Управління комунальної власності надало акт обстеження, де встановлено, що Галицькою районною адміністрацією було виконано роботи з демонтажу тротуарного покриття з ліквідацією самовільно влаштованого приямку зі сходами у нежитлові приміщення підвалу під індексом 9-1, 9-2 за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 66.

Повідомив також, що 10.05.2022 скерував запит до Інспекції державного-архітектурно будівельного контролю у м. Львові, та листом № 0006-вих-9 від 25.05.2022 встановлено, що у Інспекції відсутня будь-яка інформація стосовно вищевказаного об`єкта. Окрім того, в Єдиному реєстрі про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об`єкта відсутня інформація щодо реєстрації декларації чи видачі дозволу на виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 .

Як стверджує прокурор, 17.05.2022 окружною прокуратурою надіслано запит на адресу Державної інспекції архітектури та містобудування щодо проведення перевірок дотримання вимог законодавства під час провадження містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1 . 31.05.2022 ДІАМ повідомила, що у період з 15.09.2021 заходи архітектурно - будівельного контролю та нагляду щодо дотримання вимог законодавства під час провадження містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1 , а саме проведення робіт з влаштування приямку у пам`ятці культурної спадщини без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, не здійснювались.

30.05.2022 прокуратурою скеровано запит до Управління архітектури та урбаністики Львівської міської ради. Листом від 16.06.2022 Управління повідомило, що Львівською міською радою не видавались вихідні дані на проектування, реконструкцію пам`ятки місцевого значення на вул. Івана Франка, 66 у м. Львові. У подальшому, 21.06.2022 прокурор знову звернувся з листом до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради щодо приведення пам`ятки архітектури місцевого значення нежитлового приміщення у підвалі під індексами 9-1, 9-2 загальною площею 37,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , до належного стану шляхом відновлення вікна на місці самочинно встановлених дверей та з вимогою надати акт візуального обстеження працівниками Управління. 24.06.2022 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради надало інформацію про те, що акт візуального обстеження не складався, а ОСОБА_1 зобов`язаний привести пам`ятку архітектури місцевого значення до належного стану. На думку прокурора, отриманої інформації недостатньо для звернення до суду, а тому 13.07.2022 окружною прокуратурою для з`ясування подальших обставин справи надіслано запит на адресу Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо виконання ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення № 422, оскарження її у судовому порядку, щодо видачі Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради розпоряджень, приписів щодо об`єкта культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв.м. Листом від 09.08.2022 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради повідомило окружну прокуратуру, що постанова № 422, винесена 01.12.2021 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Львівської міської ради на ОСОБА_1 , надіслана засобами поштового зв`язку. Дана постанова була винесена на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Львівської міської ради на якій був присутній ОСОБА_1 . Дана постанова порушником не виконана, в судовому порядку не оскаржувалася. Окрім цього, управлінням не видавалися розпорядження, приписи, щодо об`єкта культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв.м. Отримавши необхідну інформацію від уповноваженого органу щодо приведення у відповідність пам`ятки культурної спадщини до вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», прокуратура надала достатній строк для того щоб Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради самостійно вжило заходів до відновлення пам`ятки архітектури місцевого значення. Просив відкрити провадження у справі.

Від представника відповідача на адресу суду надійшло заперечення на пояснення прокурора (вх. № 53591 від 17.07.2023) у якому вказав, що ухвалою про залишення позовної заяви без руху встановлено беззаперечні факти і зроблено висновок щодо пропуску прокурором строку звернення до суду і судом визначено прокурору строк для подачі до суду заяви про поновлення строку звернення до суду. З пояснення прокурора слідує, що прокурор відмовився подавати заяву про поновлення строку звернення до суду і навів аргументи таких своїх дій, які зводяться до не згоди прокурора з судовим рішенням, з наведенням обставин, яким суд вже надав оцінку в ухвалі від 06.06.2023. Таким чином, прокурором не була виконана ухвала суду від 06.06.2023 і заява про поновлення строку на звернення до суду подана не була. Просив клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви прокурора у даній справі задовольнити, а пояснення прокурора визнати безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Від прокурора також надійшло додаткові пояснення (вх. № 56133 від 24.07.2023) у яких вказав, що строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому тримісячний строк звернення до суду у суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту право на пред`явлення визначених законом вимог. Поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом або судом. У свою чергу, поважною причиною може бути обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який встановлений законом або судом та підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Зазначив, що до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглянувши у касаційному порядку адміністративну справу № 380/15396/22. Стверджує, що приймаючи постанову від 05.07.2023 у вищевказаній справі Верховний Суд звернув увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Верховний Суд у цій постанові вказав, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, погоджуючись з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, зазначила, що за змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. На підставі відповідних положень суд дійшов висновку про те, що у даній справі саме ДІАМ України та Департамент є органами, уповноваженими здійснювати контроль та нагляд у сфері містобудівної діяльності, а Управління є органом, на який покладається здійснення повноважень у сфері охорони культурної спадщини на території міста Львова. У зв`язку з вищезазначеним, прокурор звернувся до цих органів з листами від 17.08.2022, відповідь на які отримав: від ДІАМ 23.08.2022, від Управління 29.08.2022 та від Департаменту 19.09.2022. У листах-відповідях, зокрема зазначалося, що будь-які контрольні заходи цими органами не проводилися з огляду на положення пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» де зазначено, що припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні». На підставі наведеного, а також враховуючи те, що у цій справі, з огляду на особливість спірних правовідносин, для звернення з позовом мали значення висновок експерта від 09.05.2022, протокол огляду місця події від 12.08.2022, а також отримання офіційної позиції від ДІАМ, Управління та Департаменту, Суд дійшов висновку про те, що підстави для представництва інтересів держави (охоплюють у цій справі і суспільні інтереси) у суді виникли у прокурора з того моменту, коли він дізнався або повинен був дізнатися про невжиття протягом розумного строку органами, уповноваженими на здійснення функцій контролю у сфері містобудівної діяльності та охорони культурної спадщини, заходів щодо усунення виявленого у відповідних сферах порушення. У цій справі такі підстави виникли щонайскоріше з 23.08.2022, а тому суд вважає, що звернення прокурора із позовом 28.10.2022 здійснено у межах тримісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України. Просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні прокурор проти заяви відповідача про залишення позову без розгляду заперечив.

Представник Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради у судове засідання не прибув; про час і дату судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач і представники відповідача заяву про залишення позову підтримали. Просили залишити позов без розгляду.

Третя особа явки повноважного представника у судове засідання не забезпечила, про час і дату судового засідання повідомлена належним чином.

При вирішенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд керується таким.

Згідно з пунктом 8 частини 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Наслідки пропущення строку звернення визначені у ст. 123 КАС України, зокрема, ч. 3 цієї статті передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Керівник Галицької окружної прокуратури міста Львова звернувся до суду в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради.

Факт пропуску строку звернення до адміністративного суду із цим позовом встановлений Львівським окружним адміністративним судом в ухвалі від 06.06.2023 про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, надаючи оцінку доводам прокурора про не пропущення ним строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Суд звертає увагу позивача на правові висновки щодо порядку обрахунку строків звернення органів прокуратури в інтересах держави, сформовані у постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 420/11012/21, зокрема, що тримісячний строк звернення до суду має обраховуватися з моменту виявлення прокурором відповідних порушень інтересів держави.

Так, з матеріалів справи слідує, що Галицькою окружною прокуратурою міста Львова Львівської обласної прокуратури направлено до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради запит про надання інформації та матеріалів від 10.05.2022 № 14.50/105-3060ВИХ-22 у якому просила надати інформацію про те, чи укладено охоронний договір на нежитлове приміщення підвалу за адресою: м. Львів вул. І. Франка 66, загальною площею 37,7 кв. м. з ОСОБА_1 , надати копію такого договору; чи погоджено з управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради будь-які ремонтно-реставраційні роботи у нежитловому приміщенні підвалу за адресою: м. Львів вул. І. Франка 66, загальною площею 37,7 кв. м.; чи оскаржувалась постанова про адміністративне правопорушення у судовому порядку, чи видавались інші документи, приписи про зупинення підготовчих робіт за вищевказаною адресою; надати інформацію щодо виконання відповідачем постанови про адміністративне правопорушення та сплати стягнення у вигляді штрафу.

Також просила зазначити про наміри Львівської міської ради щодо вжиття заходів до захисту вищезгаданого об`єкта культурної спадщини, звернення до суду з позовом, якщо такі вживатися не будуть, то зазначити причини (з юридичним обґрунтуванням). Крім того прокуратура просила надати наявні та належним чином засвідчені копії документів, що пов`язані із проведенням перевірки на об`єкті нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м., внаслідок порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини.

Згідно з інформацією, викладеною у листі № 0004-вих-884 від 24.05.2022, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, який отримано прокуратурою 25.05.2022, Управління не погоджувало та не надавало висновків щодо проведення будь-яких ремонтно-реставраційних робіт у нежитловому приміщенні підвалу за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 66. Крім того, до вказаного листа Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради додано охоронний договір на пам`ятку культурної спадщини від 24.06.2020, попередній договір від 27.05.2020 № 09/20.

Тобто, прокуратурі стало відомо про бездіяльність позивача щодо усунення порушення, яке є предметом цього позову саме 25.05.2022.

Прокуратура надіслала запит від 10.05.2022 № 14.50/105-3062ВИХ-22 до Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна шляхом викупу № 3311 від 27.05.2020. 03.06.2022 Управління комунальної власності надало акт обстеження, де встановлено, що Галицькою районною адміністрацією було виконано роботи з демонтажу тротуарного покриття з ліквідацією самовільно влаштованого приямку зі сходами у нежитлові приміщення підвалу під індексом 9-1, 9-2 за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 66. Просила надати інформацію щодо: фактів проведення перевірок, обстежень з питань виконання покупцем умов договору купівлі-продажу, чи видавався дозвіл на проведення будь-яких ремонтно-реставраційних робіт у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м.; чи оскаржувалась постанова про адміністративне правопорушення у судовому порядку, чи видавались інші документи, приписи про зупинення підготовчих робіт за вищевказаною адресою; надати інформацію щодо виконання відповідачем постанови про адміністративне правопорушення та сплати стягнення у вигляді штрафу.

Також просила зазначити про наміри Львівської міської ради щодо вжиття заходів до захисту вищезгаданого об`єкта культурної спадщини, звернення до суду з позовом, якщо такі вживатися не будуть, то зазначити причини (з юридичним обґрунтуванням). Крім того прокуратура просила надати наявні та належним чином засвідчені копії документів, що пов`язані із проведенням перевірки на об`єкті нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м., внаслідок порушення вимог законодавства про охорону культурної спадщини.

Листом № 1.7-294-2302 від 20.05.2022, який надійшов на адресу прокуратури 06.06.2022, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради надано відповідь на запит від 10.05.2022 № 14.50/105-3062ВИХ-22 та вказало, що нежитлове приміщення у підвалі загальною площею 37,7 кв.м на АДРЕСА_1 відчужено відповідно до договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна шляхом викупу № 3311 від 27.05.2020, укладеного між управлінням комунальної власності та ОСОБА_1 .

Вказане нежитлове приміщення є частиною пам`ятки архітектури місцевого значення, яка занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України згідно з Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» № 14 від 18.01.2021 та відповідно до Рішення виконкому Львівської обласної ради № 393 від 22.11.1988, охоронний № 5558-Лв.

Повідомило, що враховуючи той факт, що до повноважень управління комунальної власності не належать повноваження щодо видання дозволів на проведення будь-яких ремонтно-реставраційних робіт, а також складання протоколів про адміністративні правопорушення у сфері охорони культурної спадщини, листами № 4-2302-12320 від 12.05.2022 та № 4-2302-41 від 26.05.2022 управління комунальної власності звернулося, до управління охорони історичного середовища, як до розпорядника запитуваної інформації, з метою отримання усієї наявної інформації щодо вищевказаного нежитлового приміщення, в тому числі інформації про оскарження постанови № 422 від 01.12.2021 у справі про адміністративне правопорушення у судовому порядку та чи видавались інші документи, приписи про зупинення підготовчих робіт на вказаному об`єкті, а також інформації щодо виконання ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення та сплати стягнення у вигляді штрафу. Листом № 9 4-0004-922 від 31.05.2022 управління охорони історичного середовища надало відповідь на вищезазначені листи управління комунальної власності, зазначивши у листі, що ОСОБА_1 уклав охоронний договір від 24.06.2020 № 46/20 з органом охорони культурної спадщини на пам`ятку культурної спадщини, а саме на частину нежитлового приміщення у підвалі загальною площею 37,7 кв.м в будинку АДРЕСА_1 , а також, що управління не погоджувало та не надавало висновків щодо проведення будь-яких ремонтно-реставраційних робіт у вказаному нежитловому приміщенні на АДРЕСА_1 . Також у вказаному листі зазначено, що управлінням охорони історичного середовища надано Галицькій окружній прокуратурі міста Львова аналогічну інформацію на запит № 1.7-9276-2302 від 10.05.2022 щодо нежитлового приміщення у підвалі загальною площею 37,7 кв.м на АДРЕСА_1 .

Окрім того, повідомлено, що в управлінні комунальної власності наявна інформація про рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1064 від 26.11.2021 «Про відновлення тротуарного покриття біля будинку АДРЕСА_1 ». Відповідно до пункту 3 цього рішення Виконавчий комітет вирішив доручити Галицькій районній адміністрації забезпечити виконання робіт з ремонту тротуарного покриття з ліквідацією самовільно влаштованого приямку зі сходами у нежитлові приміщення підвалу під індексом « 9-2» будинку АДРЕСА_1 .

Листами № 4-2302-12320 від 12.05.2022 та № 4-2302-41 від 26.05.2022 управління комунальної власності звернулося до Галицької районної адміністрації про надання усієї наявної інформації щодо вищевказаного нежитлового приміщення та інформації про вчинення спрямованих на виконання зазначеного вище рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради.

У відповідь на лист управління комунальної власності № 4-2302-12320 від 12.05.2022 Галицька районна адміністрація скерувала на адресу управління комунальної власності листа № 4-31-31 від 26.05.2022, зазначивши, що відповідно до рішення Виконавчого комітету № 1061 26.11.2021 «Про відновлення тротуарного покриття біля будинку № 66 на вул. І. Франка» вказані роботи виконано.

Повідомлено, що представниками управління комунальної власності, Галицької районної адміністрації та ЛКП «Княже місто» здійснено обстеження нежитлового приміщення у підвалі загальною площею 37,7 кв.м на АДРЕСА_1 . З огляду на вказане вище, Львівською міською радою, в особі окремих її структурних підрозділів, вчинялися дії, в межах наданих повноважень, щодо усунення порушень та здійснення контролю за виконанням норм чинного законодавства України у сфері охорони культурної спадщини, а саме у нежитловому приміщенні загальною площею 37,7 кв.м на вул. І. Франка, 66.

До вказаного листа також додано копії договору оренди № Ш-10663-17 від 15.11.2017, договору купівлі-продажу об`єкта нерухомого майна шляхом викупу № 3311 від 27.05.2020, листів управління комунальної власності № 4-2302-12320 від 12.05.2022 та № 4-2302-41 від 26.05.2022, листа управління охорони історичного середовища № 4-0004-922 від 31.05.2022, рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1064 від 26.11.2021 "Про відновлення тротуарного покриття біля будинку № 66 на вул. І. Франка", листа Галицької районної адміністративної № 4-31-31 від 26.05.2022, акта обстеження № 136нп/22 від 16.05.2022.

Прокуратурою 10.05.2022 скеровано запит до Інспекції державного-архітектурно будівельного контролю у м. Львові, у якому просила надати інформацію чи проводились інспекцією перевірки порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів, приписів про зупинення підготовчих та будівельних робіт, протоколів про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та постанов про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності за адресою: м. Львів вул. І. Франка 66; чи видавалися дозволи на проведення будь-яких ремонтно-реставраційних робіт у нежитловому приміщенні підвалу за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв. м.

Листом № 0006-вих-9 від 25.05.2022 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю № 0006-вих-9 від 25.05.2023 повідомило, що у неї відсутня будь-яка інформація стосовно вищевказаного об`єкта. Крім того, запит прокурора направлено за належністю до Державної інспекції архітектури та містобудування України.

17.05.2022 окружною прокуратурою надіслано запит на адресу Державної інспекції архітектури та містобудування щодо проведення перевірок дотримання вимог законодавства під час провадження містобудівної діяльності за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 66.

ДІАМ листом від 31.05.2022 повідомила, що у період з 15.09.2021 заходи архітектурно - будівельного контролю та нагляду щодо дотримання вимог законодавства під час провадження містобудівної діяльності за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 66, а саме проведення робіт з влаштування приямку у пам`ятці культурної спадщини без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, не здійснювались.

У подальшому прокуратурою скеровано запит від 30.05.2022 до Управління архітектури та урбаністики Львівської міської ради, у якому просила надати інформацію проте, чи видавались Львівською міською радою вихідні дані на проектування, реконструкцію пам`ятки місцевого значення за адресою: м. Львів вул. І. Франка, 66.

Листом від 16.06.2022 Управління повідомило, що Львівською міською радою не видавались вихідні дані на проектування, реконструкцію пам`ятки місцевого значення на вул. Івана Франка, 66 у м. Львові.

У подальшому, 21.06.2022 прокурор знову звернувся з листом до Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради щодо приведення пам`ятки архітектури місцевого значення нежитлового приміщення у підвалі під індексами 9-1, 9-2 загальною площею 37,7 кв. м. за адресою: м.Львів, вул. Івана Франка, 66, до належного стану шляхом відновлення вікна на місці самочинно встановлених дверей та з вимогою надати акт візуального обстеження працівниками Управління. При цьому, у цьому листі зазначено, що Галицькою окружною прокуратурою міста Львова встановлено наявність порушень інтересів держави у сфері дотримання пам`яткоохоронного законодавства при використанні та збереженні об`єкту культурної спадщини на території міста Львова.

Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради 24.06.2022 надало інформацію про те, що акт візуального обстеження не складався, а ОСОБА_1 зобов`язаний привести пам`ятку архітектури місцевого значення до належного стану.

Окружною прокуратурою 13.07.2022 для з`ясування подальших обставин справи надіслано запит на адресу Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради щодо виконання ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення № 422, оскарження її у судовому порядку, щодо видачі Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради розпоряджень, приписів щодо об`єкта культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв.м.

Листом від 09.08.2022 № 0004-вих-57624 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради повідомило окружну прокуратуру, що постанова № 422, винесена 01.12.2021 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Львівської міської ради на ОСОБА_1 , надіслана засобами поштового зв`язку. Дана постанова була винесена на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Львівської міської ради на якій був присутній ОСОБА_1 . Дана постанова порушником не виконана, в судовому порядку не оскаржувалася. Окрім цього, управлінням не видавалися розпорядження, приписи, щодо об`єкта культурної спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 37,7 кв.м.

У зв`язку з отриманням відповіді Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 09.08.2022 № 0004-вих-57624, прокурор вважає, що саме із дати складення цього листа слід обчислювати тримісячний строк звернення до суду.

Суд критично оцінює такі доводи прокурора з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями частини другої статті 122 КАС України встановлено різні строки звернення до адміністративного суду для суб`єктів владних повноважень та для інших осіб. Зокрема, абзацом другим вказаної частини визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини першої якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому тримісячний строк звернення до суду у суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту право на пред`явлення визначених законом вимог.

Вищенаведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постановах від 17 вересня 2021 року у справі № 420/473/20, від 05.07.2023 у справі № 380/15396/22.

Прокурор в обґрунтування пояснення щодо дотримання процесуального строку звернення з позовом до адміністративного суду зазначив, що він неодноразового звертався із запитами до державних органів розпорядників інформації.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, та прокурором не заперечується, що згідно з інформацією № 0004-вих-884 від 24.05.2022 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, яка отримана прокуратурою 25.05.2022, Управління не погоджувало та не надавало висновків щодо проведення будь-яких ремонтно-реставраційних робіт у нежитловому приміщенні підвалу за адресою: м. Львів, вул. Івана Франка, 66.

Тобто, прокуратурі стало відомо про бездіяльність позивача щодо усунення порушення, яке є предметом цього позову саме 25.05.2022.

Крім того, у запиті від 21.06.2022 № 14.50/105-4517ВИХ-22, прокурор зазначив, що ним встановлено наявність порушень інтересів держави у сфері дотримання пам`яткоохоронного законодавства при використанні та збереженні об`єкту культурної спадщини на території міста Львова.

Також суд зазначає, що після отримання 25.05.2022 листа № 0004-вих-884 від 24.05.2022 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради розпочався перебіг тримісячного строку звернення до суду, з 26.05.2023, який закінчився 26.08.2023. При цьому, суд зазначає, що відповіді на запити, зокрема листи Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 24.06.2022, від 09.08.2022 отримані прокуратурою в межах тримісячного строку звернення до суду, а тому могли бути використані прокурором при зверненні з позовом у межах строку, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України.

Разом з тим, суд зазначає, що у листі Управління охорони історичного середовища від 09.08.2022 № 0004-вих-57624, який отримано прокурором 09.08.2022, та на який покликається прокурор як на початок перебігу строку звернення до суду, не повідомлено нових істотних обставин, які б були визначальними при підтвердженні наявності підстав для звернення прокурора з позовом до суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку звернення до суду.

Крім цього, суд зазначає, що підхід прокурора до обчислення строку звернення до суду суперечить завданню інституту строків, оскільки, за таких умов отримання кожного наступного листа спричинятиме автоматичне "поновлення" та відкладатиме початок перебігу такого строку до дати отримання відповідного листа. Отже, за вказаного підходу, прокурор може зловживати процесуальними правами, подавати необмежену кількість запитів та, відповідно, продовжувати строк звернення до суду.

При цьому, суд враховує наведені прокурором доводи про позицію Верховного Суду щодо обчислення строку з якого починається строк звернення прокурора до суду, яка викладена у постанові 05.07.2023 у справі № 380/15396/22. Так, у цій справі Верховний Суд констатував, що за змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу. На підставі відповідних положень суд дійшов висновку про те, що у даній справі саме ДІАМ України та Департамент є органами, уповноваженими здійснювати контроль та нагляд у сфері містобудівної діяльності, а Управління є органом, на який покладається здійснення повноважень у сфері охорони культурної спадщини на території міста Львова. У зв`язку з вищезазначеним, прокурор звернувся до цих органів з листами від 17.08.2022, відповідь на які отримав: від ДІАМ 23.08.2022, від Управління 29.08.2022 та від Департаменту 19.09.2022. У листах-відповідях, зокрема зазначалося, що будь-які контрольні заходи цими органами не проводилися. Таким чином, Верховний Суд обчислив строк звернення до суду із позовом прокурора з того моменту, коли він дізнався або повинен був дізнатися про невжиття протягом розумного строку органами, уповноваженими на здійснення функцій контролю у сфері містобудівної діяльності та охорони культурної спадщини, заходів щодо усунення виявленого у відповідних сферах порушення. У цій справі такі підстави виникли щонайскоріше з 23.08.2022, а тому суд вважає, що звернення прокурора із позовом 28.10.2022 здійснено у межах тримісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

У свою чергу, у справі, що розглядається, прокурор, як він стверджує, дізнався про наявність порушень після опрацювання відомостей, що розміщені на електронному аукціоні UA-PS-2020-04-08-000109-3 з приватизації комунального майна територіальної громади м. Львова.

У свою чергу, відповідь від Управління охорони історичного середовища № 0004-вих-884 від 24.05.2022 надійшла на адресу прокуратури 25.05.2022, відповідь від Управління Комунальної власності № 2302-вих-34553 від 03.06.2023 надійшла на адресу прокуратури 06.06.2022, від ДІАМ 31.05.2022.

До вказаних листів надано достатній обсяг документів, які підтверджують факт утримання нежитлового приміщення у підвалі під індексами 9-1, 9-2 загальною площею 37,7 кв. м. за адресою: м. Львів вул. Івана Франка 66, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 саме відповідачем, а також щодо дій/бездіяльності які вживалися органами державної влади. Тобто, 06.06.2022 у прокурора був достатній пакет документів для звернення до суду.

Також суд вважає за доцільне наголосити, що Управління охорони історичного середовища у листі № 0004-вих-57624 від 09.08.2022 не надано прокурору нової інформації. Прокурор володів достатньою інформацію із підтверджуючими документами ще у травні 2022 року, відтак доводи обчислення строку із 09.08.2022 є необґрунтованими.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа Олександр Шевченко проти України, п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 1.380.2019.000255 адміністративне провадження № К/9901/6387/20

На дотримання строків звернення до адміністративного суду як однієї з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин неодноразово наголошувалось Верховним Судом, зокрема і в ухвалі Верховного Суду від 31.08.2020 у справі № 9901/157/20.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так у справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску прокурором строку звернення до суду.

Відтак суд погоджується з доводами відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду із цим позовом.

Поряд з цим, суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що прокурором не подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, що також свідчить про невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску Керівником Галицької окружної прокуратури міста Львова строку звернення до адміністративного суду та про необхідність задоволення заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 13-15 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З огляду на висновки суду про неповажність причин пропуску звернення прокурора до адміністративного суду, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 123, 240, 248, 256, 293-295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску Керівником Галицької окружної прокуратури міста Львова строку звернення до адміністративного суду.

2. Заяву відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду задовольнити.

3. Адміністративний позов Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

4. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складення повного тексту ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.07.2023.

Суддя Р.П. Качур