Справа № 585/2804/23
Суддя: Каливод О. О.
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/2804/23
Номер провадження 2-а/585/48/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Каливод О.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безручко О.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до

відповідача Виконавчого комітету Мукачівської міської ради

Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради

вимоги позивача: про визнання протиправним та скасування повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 06 липня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач), уточнившив в судовому засіданні заявлені вимоги, звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

2. Позов обґрунтував тим, що 01.07.2023 року він на лобовому склі свого транспортного засобу автомобіля SCODA SUPERB державний номер НОМЕР_1 , виявив постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, яке зафіксоване в режимі фотозйомки ( відеозапису) серія АЄ №2307815. Вважає ця постанова протиправна, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що він вчинив інкриміноване йому правопорушення.

Згідно вищевказаної постанови правопорушення було скоєно 01.07.2023 року об 11:22 за адресою: м.Мукачево, пров.Куруців,10, особою, яка керувала автомобілем SCODA SUPERB державний номер НОМЕР_1 , порушено правила зупинки: здійснено зупинку транспортного засобу у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився. Накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 680,00 гривень. Після виявлення постанови на лобовому склі свого автомобіля , він негайно зробив відео зйомку місця знаходження свого транспортного засобу, на якому зафіксовано його місцезнаходження та розташування дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». На відео чітко спостерігається, що його автомобіль не знаходиться в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Ознайомившись з матеріалами справи на сайті Мукачівської міської ради, він виявив, що на фото, яке міститься в якості доказів про вчинене ним правопорушення, не зображено ніяких дорожніх знаків щодо обмеження зупинки чи стоянки транспортних засобів, а саме фото не відображає реального положення його транспортного засобу по відношенню до проїзної частини вулиці. Його власна відео зйомка підтверджує місцезнаходження автомобіля, яке зафіксоване в фотоматеріалах інспектора. У зв`язку з цим він вважає, що відсутні будь-які докази на підтвердження порушення ним п.15.9 «Ж» ПДР України та ч.3 ст.122 КУпАП.

3. Відповідач Виконавчий комітет Мукачівської міської ради подав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що заперечує проти позову в повному обсязі, вважає що доводи позивача не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, та є безпідставними. Відповідач звернув увагу на те, що позивач як підставу свої позовних вимог зазначає те, що він не вчинив адміністративне правопорушення, про яке йдеться в повідомленні,адже в місці зупинки автомобіля не спостерігалося дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» Однак так доводи не стосуються суті вчиненого правопорушення. Яке полягає у порушенні саме підпункту «ж» пункту 15.9 Правил, а не як вважає позивач , - вимог знаку 3.34 «Зупинку заборонено» Підставі, які б вказували на відсутність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП саме у частині порушення підпункту «ж» пункту 15.9 Правил, у позовній заяві не наведено. Крім того відповідач вважає, що Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради не є належним відповідачем у справі, воно не є юридичною особою та не має самостійного балансу, рахунків в установах банку.

4. Відповідач - Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради відзиву на позовну заяву не подало.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачі Виконавчий комітет Мукачівської міської ради та Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради в судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

6. Судом встановлено, що до суду звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с.5-6,8)

7. Згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу автомобіль SCODA SUPERB державний номер НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1 .( а.с.7)

8. Згідно повідомлення серії АЄ №2307815 від 01.07.2023 року на власника автомобіля SCODA SUPERB державний номер НОМЕР_1 за порушення правил зупинки- порушення п.15.9 «Ж» ПДР України за ст.122 ч.3 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 гривень. ( а.с.9)

9. Згідно постанови серії АЄ №2307815 від 01.07.2023 року на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 гривень. ( а.с.32)

10. Згідно Положення про Управління муніципальної інспекції Мукачівської сільської ради рішенням сесії 8-го скликання Мукачівської сільської ради- Управління утримується за рахунок коштів місцевого бюджету , не являється юридичною особою та не має самостійного балансу. (а.с.14-22).

VІ. Норми права.

11. Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.1 ст.219 КУпАП - виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 44-3, частиною другою статті 52, статтями 53, 53-1, 54, частиною першою статті 56, статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою та восьмою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 188-56, 197, 198 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.219 КУпАП від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому, відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що Суд та національні суди відповідної країни при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05 травня 2015 року; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15 лютого 2013 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

V. Оцінка суду.

12. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У судовому засіданні беззаперечно не встановлено, та суду відповідно не було надано доказів того, що ОСОБА_1 дійсно 01.07.2023 року вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП .

Оскільки крім копії постанови серії АЄ № 2307815 від 01.07.23 р. відповідачем 1 не надано жодного доказу на підтвердження того, що автомобіль був припаркований позивачем у місці де неможливий об`їзд цього автомобіля. А дослідженими в судовому засіданні доказами- відеозаписом та фотознімками, спростовуються обставини викладені в постанові про адміністративне правопорушення.

А відтак, на переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв всупереч вимогам ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішив справу в порушення вимог закону.

Відповідно до ст.245 ч.2 п.2 КАС України, у разі задоволення позову, суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор діяв з порушенням вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності не повністю з`ясувавши обставини справи.

Вказане є достатньою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст.122 ч.3 КУпАП.

Суд погоджується з доводами відповідача-1, що вимоги до відповідача-2 є заявленими до неналежного відповідача.

Суд не вирішує стягнення судового збору, оскільки позивач є учасником бойових дій, у зв`язку з чим звільнений від його сплати, тому судовий збір відноситься за рахунок держави. (ч.5 ст.139 КАС)

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 - 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради, Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради про визнання протиправним та скасування повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, -задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування, яке зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія АЄ № 2307815 від 01.07.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, місцезнаходження: 89600, Закарпатська область, м.Мукачево, пл.Духновича,2, , ел.адреса: .

Відповідач: Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради, місцезнаходження: 89600, Закарпатська область, м.Мукачево, вул. Ужгородська, 25, 7, ел.адреса: .

Повний текст рішення суду виготовлено 31 липня 2023 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана КАЛИВОД