Справа № 400/3836/22
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2023 р. № 400/3836/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_3, Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2
про:визнання протиправним та скасування наказу № 85 від 14.05.2022 р., № 273 від 15.05.2022 р.,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - відповідач 1) та військової частини НОМЕР_1 (надалі - відповідач 2) з позовними вимогами (з урахуванням виправлень) про:

- визнання протиправним та скасування наказу № 85 від 14 травня 2022 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов ОСОБА_1 та направлення його для проходження військової служби до 56 окремої мотопіхотної бригади;

- визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 273 від 15.05.2022 року (п. 32) в частині зарахування до списків особового складу військової частини та призначення стрільцем 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації та направлено до військової частини НОМЕР_1 . Позивач вважає, що оскаржуваний наказ № 85 від 14 травня 2022 року про його призов на військову службу по мобілізації виданий всупереч ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», адже посадовими особами відповідача не перевірено відомостей щодо позивача та не внесено інформацію в спеціальний облік щодо останнього, оскільки позивач є усиновлювачем малолітньої дитини та не підлягає мобілізації.

Ухвалою суду від 22.08.2023 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

25.08.2022 року через канцелярію суду від позивача до суду надійшла заява щодо усунення недоліків позовної заяви разом із заявою про обґрунтовані та поважні підстави пропущення строку звернення до суду з позовною заявою.

Ухвалою від 30.08.2022 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/3836/22 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін у порядку ст. 262 КАС України.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що Указами Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань. Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 року строк дії воєнного стану в Україні було продовжено. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-ХІІ визначено обов`язки громадян щодо мобілізації та мобілізаційної підготовки та мобілізації, одними з яких є з`являтися за викликом та бути завчасно приписаними до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу. Частиною одинадцятою статті 38 Закону №2223-ХІІ визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та Інформаційно-телекомунікаційні системи. Відповідно до Наказу командира військової частини (по стройовій частині) №85 ОСОБА_1 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до Наказу командира військової частини (по стройовій частині) №273 від 14 травня 2022 року зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 . Вказав, що позивач інформацію щодо свого сімейного стану ані у ІНФОРМАЦІЯ_1, ані у військову частину НОМЕР_1 не надавав. Також зазначив, що в оскаржуваному позивачем наказі (по стройовій частині) № 273 від 14 травня 2022 року оголошено службове становище і інших військовослужбовців.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що Указами Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань. Вказав, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» через ІНФОРМАЦІЯ_1, про що видано наказ № 85 від 14.05.2022 року та зараховано його для проходження служби до 56 окремої мотопіхотної бригади. Згідно облікової картки позивача в графі "Сімейний стан" не значиться відомості про зміну сімейного стану, а саме не зазначено, що позивач є усиновителем. Позивач та/або інші особи до ІНФОРМАЦІЯ_1 на час призову на військову службу під час мобілізації таку інформацію не надавали. Оскільки відомості щодо зміни сімейного стану у ОСОБА_1 були відсутні, оскаржуваний наказ видано в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до Постанови кабінету міністрів України №921 від 07.12.1996 року, «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», і додатку №1 до цього Порядку затверджено «Правила військового обліку призовників та військовозобов`язаних». Призовники і військовозобов`язані повинні: особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади; подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу. В свою чергу, позивач порушив вимоги даної Постанови Саме з вини позивача не надано відомостей та інформацію про його сімейний стан та його звірку за обліками ІНФОРМАЦІЯ_1.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому ОСОБА_1 вказав, що є усиновлювачем малолітньої дитини. Цей факт також підтверджується рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.11.2018 року у справі №487/7200/18. Відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (в редакції чинній на час призову позивача на військову службу) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років. Дана норма є імперативною, вичерпною та не передбачає додаткових умов чи альтернатив окрім вказаних в нормі закону. На час виникнення спірних правовідносин позивач, відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Єдиний виняток з цього правила - згода, при умові, що військова служба буде за місцем мого проживання. Будь-який доказів, що ОСОБА_1 давав згоду на проходження військової служби відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив військової частини НОМЕР_1 , в якому ОСОБА_1 вказав, що є усиновлювачем малолітньої дитини. Цей факт також підтверджується рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.11.2018 року у справі №487/7200/18. Відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (в редакції чинній на час призову позивача на військову службу) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років. Дана норма є імперативною, вичерпною та не передбачає додаткових умов чи альтернатив окрім вказаних в нормі закону. На час виникнення спірних правовідносин позивач, відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Єдиний виняток з цього правила - згода, при умові, що військова служба буде за місцем мого проживання. Будь-який доказів, що ОСОБА_1 давав згоду на проходження військової служби відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Згідно із записами військового квитка серії НОМЕР_3 від 11.05.2022, сімейний стан ОСОБА_1 - одружений.

22.02.2002 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 22.02.2002 року. Прізвище після реєстрацію шлюбу у чоловіка та дружини - ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.11.2018 року у справі №487/7200/18 ОСОБА_1 є усиновлювачем малолітньої дитини 2016 року народження.

22.03.2022 на підставі Указу Президента України № 69/2022 призваний у Збройні Сили України.

Відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №85 від 14.05.2022 року солдата ОСОБА_1 , стрільця 1 відділення 4 взводу роти охорони четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати таким, що 14 травня 2022 року справи та посаду здав і вибув до нового місця служби та наказу командира військової частини НОМЕР_1 №273 від 15.05.2022 року солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини.

Позивач вважає, що наказ №85 від 14.05.2022 року та наказ №273 від 15.05.2022 року, видані всупереч ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», адже позивач є усиновлювачем малолітньої дитини, та не підлягає мобілізації, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (в редакції на час виникнення правовідносин) (далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга статті 1 Закону №2232-ХІІ).

Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

За нормами частини третьої статті 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період. До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України.

За нормами частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Згідно частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ видами військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Абзацом 13 частини першої статті 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008) передбачено, що за призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України воєнний стан неодноразового продовжувався та триває.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (далі - Закон № 3543-ХІІ в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Зокрема, відповідно до частин 3, 5 статті 22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За змістом пункту 7 цього Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

У силу пункту 12 цього Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до ст. 23 вказаного Закону, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років (такі особи можуть бути призвані на військову службу у разі їх згоди і тільки за місцем проживання).

Так, з матеріалів справи слідує, що згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.11.2018 року у справі №487/7200/18 ОСОБА_1 є усиновлювачем малолітньої дитини 2016 року народження.

Отже, фактично позивач є батьком усиновленої дитини.

В той же час, відповідно до військового квитка та облікової картки позивача відсутні дані про дитину, тим більше відсутні відомості про статус позивача як усиновлювача.

Суд не заперечує того, що за певних умов не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, зокрема, усиновителі.

Однак, відповідно до ч.11 ст. 38 Закону № 2232-ХІІ призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Отже, наведеною нормою на позивача покладено обов`язок повідомити відповідача про зміну у складі сім`ї та надати відповідні документи.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей, що позивач звертався із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу, у випадках передбачених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", інформацію про обставини які дають право на відстрочку не подавав.

Станом на час розгляду справи, позивачем не надано суду доказів звернення із рапортом, заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Твердження позивача, що він не давав згоди на проходження військової служби, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується, спростовуються самими діями позивача, який пройшов медичну комісію, якою визнаний придатний до військової служби.

Також в матеріалах справи відсутні інші належні, допустимі та достовірні докази, що свідчили б про порушення відповідачем порядку проведення мобілізації щодо позивача.

Вимоги п. 59 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом не суперечать та узгоджуються з вимогами ч. 2 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 7 грудня 2016 року, оскільки без повідомлення від військовозобов`язаного про наявність відповідних змін облікових даних, посадовим особам територіального центру комплектування та соціальної підтримки неможливо внести такі відомості до облікової картки такого військовозобов' язаного.

В свою чергу, жодних підтверджуючих доказів щодо пред`явлення позивачем під час прибуття до відповідача вказаного вище рішення суду та свідоцтва про народження дитини позивачем до матеріалів справи не надано.

За таких обставин відсутність у відповідачів на час прийняття оскаржуваних наказів відомостей про підстави, що виключають призов позивача на військову службу, не може має наслідком визнання оскаржуваного наказу протиправним та його скасування.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 77, 78, 139, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_7) та військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) про визнання протиправним та скасування наказу № 85 від 14 травня 2022 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов ОСОБА_1 та направлення його для проходження військової служби до 56 окремої мотопіхотної бригади; визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 273 від 15.05.2022 року (п. 32) в частині зарахування до списків особового складу військової частини та призначення стрільцем 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 - відмовити.

2. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко