Справа № 697/793/23
Суддя: Скирда Б. К.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 697/793/23
провадження № 2-а/697/13/2023
УХВАЛА

Іменем України

27.07.2023 р. м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю: секретаря с/з Васянович Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) в інтересах якого діє адвокат Бовшик М.Ю. звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову посилається на те, що згідно оскаржуваної постанови серії БАБ № 787020, складеної 28.01.2023 о 18 год. 30 хв. інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області старшим сержантом Павленком І.В., ОСОБА_1 28.01.2023 о 17:25 в м Каневі по вул. Героїв Дніпра керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вважає, що вказана постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства України та підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Так, у графі оскаржуваної постанови «серія (за наявності) та номер документа, що посвідчує особу» взагалі нічого не зазначено, дана графа є пустою. З наведеного вбачається, що оскаржувана постанова винесена без встановлення особи правопорушника, хоча норми КУпАП містять механізми для встановлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Сама ж постанова складена за адресою: АДРЕСА_1 , хоча місцем вчинення правопорушення зазначено: АДРЕСА_2 , що є конкретизоване (будинок, корпус, квартира, інша вказівка на визначену частину вулиці).

Крім цього, ОСОБА_1 не підписував оскаржувану постанову, не отримував цієї постанови та не знав про її існування.

Розгляду справи про адміністративне правопорушення взагалі не було проведено в присутності ОСОБА_1 , у тому числі не було роз`яснено його права, не надано можливості заявити клопотання та надати пояснення, що також є порушенням прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, відповідно, й порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Щодо строку звернення до суду, позивачем зазначено, що він дізнався, що в Канівському міськрайонному суді Черкаської області знаходиться справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та у зв`язку з цим 06.02.2023 він уклав з адвокатом Бовшиком М.Ю. договір про надання про надання правової допомоги.

Надалі, 13.02.2023 адвокатом Бовшиком М.Ю. було здійснено ознайомлення з матеріалами справи № 697/238/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час ознайомлення було виявлено, що відносно ОСОБА_1 було винесено оскаржувану постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Відтак, 13.02.2023 ОСОБА_1 були здійснені телефонні дзвінки з метою повідомлення про те, що відносно нього винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення та узгодження подальших дій, оскільки при укладенні договору про надання правової допомоги № 10 від 06.02.2023 домовленість щодо захисту клієнта була лише щодо притягнення клієнта до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, ОСОБА_1 протягом тижня не виходив на зв`язок і лише 20.02.2023 йому було повідомлено про існування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП. Того ж дня ОСОБА_1 пояснив, що не знав про існування такої постанови, не згоден з нею та виявив бажання її оскаржити. Тому 28.02.2023 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області була подана позовна заява про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Проте, ухвалою суду від 01.03.2023 вказану позовну заяву повернуто особі, яка її подала, оскільки позовну заяву було підписано неналежним чином.

З огляду на повернення позовної заяви, до Канівського міськрайонного суду 02.03.2023 було підготовлено нову позовну заяву та подано до суду. Однак, ухвалою суду від 07.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для вказівки інших підстав поновлення пропущеного строку.

На виконання вказаної ухвали була направлена заява в якій зазначалося, що ОСОБА_1 не підписував дану постанову, не отримував її копію та взагалі не бачив та не спілкувався з працівником поліції, що склав постанову.

Однак, ухвалою суду від 31.03.2023 відмовлено у відкритті провадження та повернуто позовну заяву з мотивів неповажності причин пропуску строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Вказану ухвалу суду та позовну заяву позивач отримав 06.04.2023.

У зв`язку з цим позивач просить: - поновити строк на оскарження постанови про накладення на нього адміністративного стягнення; - скасувати постанову серії БАБ № 787020, складеної 28.01.2023 о 18:30 інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області старшим сержантом Павленком І.В., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП; - закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 18.04.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

02.05.2023 до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Черкаській області на адміністративний позов та клопотання про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду. Представник відповідача зазначає, що під час встановлення особи водія транспортного засобу Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу поліцейського надати посвідчення водія та реєстраційні документи, ОСОБА_1 надав лише посвідчення водія, що підтверджується відеозаписом з місяця події. Поліцейським дотримано усіх вимог, передбачених при складанні постанови. При цьому ОСОБА_1 ознайомлено зі змістом винесеної постанови та його правами, вручено копію постанови, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі. Крім того, постанова могла бути оскаржена у строк до 07.02.2023 включно. Проте, позов ОСОБА_1 вперше подано до суду лише 28.02.2023. Доказів поважності пропуску строку для звернення до адміністративного суду позивач не подав, пропустив десятиденний строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення без поважних причин. У зв`язку з цим, представник відповідача просить залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями представника позивача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бовшик М.Ю. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Черкаській області в судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином засобами електронного зв`язку, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного документа.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

В зв`язку з неявкою в засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

28.01.2023 постановою серії БАБ № 787020, винесеною інспектором СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом Павленком І.В. у справі про адміністративне правопорушення, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Відповідно до вказаної постанови, 28.01.2023 о 17:25 год. в м. Каневі по вул. Героїв Дніпра, водій ОСОБА_1 керував т.з. VOLKSWAGEN CADDY д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1.6 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Приписами частини другої статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом встановлено, що підставою для звернення до суду із даним позовом є незгода позивача ОСОБА_1 із діями поліцейського СРПП ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо складання 28.01.2023 постанови серії БАБ № 787020, про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи зміст заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

Статтею 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

З матеріалів справи встановлено, що про порушення свого права позивач дізнався 28.01.2023 та отримав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 787020 від 28.01.2023, про що свідчить його підпис на постанові, яка досліджена в судовому засіданні.

У позовній заяві позивачем зазначено, що про наявність оскаржуваної постанови він дізнався лише 13.02.2023 при ознайомленні представника з матеріалами справи, тобто після закінчення строку на оскарження постанови серії БАБ № 787020 від 28.01.2023. Позивач не підписував оскаржувану постанову, не отримував її копію та взагалі не бачив та не спілкувався з працівником поліції, що склав постанову. Водночас, в оскаржуваній постанові міститься підпис, який кардинально відрізняється від підпису ОСОБА_1 , який наявний у його паспорті та у договорі про надання правової допомоги. У графі оскаржуваної постанови «серія (за наявності) та номер документа, що посвідчує особу» взагалі нічого не зазначено, дана графа є пустою. Тому, представник позивача вважає, що вказані обставини є поважними для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на оскарження постанови про адміністративне стягнення.

Однак, зазначена представником позивача підстава для поновлення строку звернення до суду жодним чином не підтверджена, як і не спростовано несправжність підпису позивача на спірній постанові, оскільки відсутні докази звернення до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення та відповідного вироку суду.

Натомість, оскаржувана постанова містить підпис про її отримання ОСОБА_1 . У суду відсутні сумніви щодо належності позивачу підпису в оскаржуваній постанові, оскільки переглядаючи наданий представником відповідача відеозапис, який доданий до відзиву на позовну заяву, ОСОБА_1 28.01.2023 о 18:51 год. особисто ознайомився та власноручно підписав складену відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 787020 від 28.01.2023.

Отже, про прийняте рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивачу було відомо 28.01.2023.

Таким чином, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення могла би бути оскаржена у строк до 07.02.2023 включно. Однак, позов ОСОБА_1 вперше подано до Канівського міськрайонного суду лише 28.02.2023.

Жодна зі сторін не заявила клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису особи, якій вручена оскаржувана постанова. Суд не вбачає підстав для призначення такої експертизи за власною ініціативою, оскільки в такому випадку витрати на її проведення будуть непомірним та невиправданим тягарем для сторін, які не вважають необхідним її проведення для підтвердження своїх доводів чи заперечень. Інших доказів, які б свідчили про те, що підпис у постанові вчинений не ОСОБА_1 в судовому засіданні здобуто не було.

Судом встановлено, що адміністративний позов ОСОБА_1 вперше надійшов до Канівського міськрайонного суду Черкаської області 28.02.2023. Тобто, позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивачем не доведено, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права і при цьому будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску цього строку, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду, і не залежали від волевиявлення позивача, матеріали справи не містять. Доводи позивача щодо його незнання про винесення постанови не спростовують висновків суду, оскільки винесену постанову позивач підписував та її копію отримав 28.01.2023. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, ним не доведено, що причини для поновлення строку звернення до суду з даним позовом є поважними, суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи по суті та вважає за необхідне залишити поданий адміністративний позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 122, 123, 229, 240, 243, 248, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Б . К . Скирда