Справа № 128/1296/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 128/1296/23

Головуючий у 1-й інстанції: Бондаренко О.І.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

26 липня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Капітана поліції ДОП ВГУНП Каплінської Анастасії Володимирівни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Вінницького районного суду Вінницької області в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо незаконного затримання та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18.05.2023 позов повернуто позивачу, оскільки вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху позивачем невиконані.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що ні Кодексом адміністративного судочинства, ні Законом України «Про судовий збір» не встановлено чіткого переліку документів, який чітко підтвердив майновий стан сторони, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 22.06.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

04.04.2023 ОСОБА_2 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з цим позовом.

Судом першої інстанції встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 160,161 КАС України, а саме:

- в порушення п.5 ч.5 ст. 160 КАС України позивачем не зазначено викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини;

- зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить ще і зобов`язати відповідача вчинити певні дії, однак в прохальній частині позовної заяви цього не зазначено;

- в порушення п.9 ч.5 ст.160 КАС України, за відсутності належного викладу обставин і при оскарженні дій відповідача, позивачем не зазначено обґрунтування порушення оскаржуваними діями прав, свобод, інтересів позивача;

- позивачем не додержано вимог ч.ч. 5, 6 ст. 161 КАС України щодо долучення до позовної заяви належно оформленого клопотання про витребування доказів та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

- подана позовна заява не оплачена судовим збором та не надано доказів на підтвердження звільнення від його сплати.

Ухвалою судді від 07.04.2023 дана позовна заява залишена без руху з наданням строку для усунення вищевказаних недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач просив продовжити термін виконання ухвали від 07.04.2023, зазначивши банківські реквізити для сплати судового збору.

Ухвалою судді від 21.04.2023 продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків ухвали суду від 07.04.2023 про залишення позовної заяви без руху, зазначивши реквізити для сплати судового збору.

На виконання ухвали судді від 21.04.2023 позивач надав заяву, в якій просить, уважно ознайомитися з його матеріальним станом, та звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою судді від 18.05.2023 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

Таким чином, вимоги ухвали судді про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконані.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Згідно ч. 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Частиною 1 ст. 169 КАС України вказано, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у статтях 160 і 161 цього КАС України.

Так, ухвалою суду першої інстанції від 07.04.2023 позовну заяву позивача залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України, а саме: позивачем не зазначено викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини; зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить ще і зобов`язати відповідача вчинити певні дії, однак в прохальній частині позовної заяви цього не зазначено; за відсутності належного викладу обставин і при оскарженні дій відповідача, позивачем не зазначено обгрунтування порушення оскаржуваними діями прав, свобод, інтересів позивача.

Стосовно таких висновків колегія суддів зазначає, що у позові викладені обгрунтування та доводи, які на думку позивача доводять правомірність позовних вимог. При цьому інші обставини та докази можуть бути додатково надані позивачем на наступних стадіях судового процесу, зокрема, у підготовчому засіданні.

Не зазначення у позові конкретних обставин чи доказів не може бути підставою для повернення позову та свідчить про надмірний формалізм.

Щодо долучення до позовної заяви належно оформленого клопотання про витребування доказів та заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску слід зазначити наступне.

Частинами 4 та 5 ст. 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Крім того, відповідно до п.1, 3, 6 ч.2 ст.173 КАС України завданням підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Тобто, суд першої інстанції у разі необхідності може встановлювати обставини справи та збирати відповідні докази в підготовчому провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 80 КАС України суд може збирати докази з власної ініціативи.

Отже, суд першої інстанції з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі має повноваження запропонувати сторонам надати певні докази або зобов`язати відповідача надати такі.

Колегія суддів зазначає, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку подання. При цьому, оцінка позовної заяви та констатація недоліків у ній є суб`єктивною.

Водночас, беручи до уваги завдання суду забезпечити розгляд і вирішення справи в розумний строк, суд може не залишати позовну заяву без руху, якщо недоліки є неістотними, і можуть бути усунуті в процесі підготовки справи до судового розгляду.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», №35787/03, п. 29).

Таким чином у разі відсутності у справі доказів, вказана обставина може бути усунута і після відкриття провадження у справі.

Крім того, питання щодо витребування доказів суд може вирішити і на стадії відкриття провадження у справі. Питання про достатність, належність та допустимість таких доказів вирішується судом вже на стадії розгляду справи по суті. І тоді суд, який окрім іншого, відповідно до ч.3 ст.77 КАС України наділений повноваженнями збирати докази з власної ініціативи, має можливість під час розгляду справи за необхідності звернутись до відповідача чи інших осіб, які володіють необхідною для встановлення обставин справи інформацією, щодо витребування оригіналів документів, або належним чином завірених копій останніх.

Верховний Суд у постанові від 18.02.2020 у справі №320/3053/19 звернув увагу, що положення частини третьої статті 77 КАС України надають суду право пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи. Суд не повинен позбавляти особу права доступу до суду у зв`язку з відсутністю у неї певних документів, які можуть слугувати доказами у справі. Тим більше, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що визначено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що позивачем подано до суду заяву на виконання вимог ухвали суду від 07.04.2023, у якій позивач просить поновити строк звернення до суду та наводить відповідні обґрунтування, що спростовує висновки суду першої інстанції щодо невиконання вимог ухвали суду в цій частині.

Стосовно висновків суду першої інстанції про те, що позивачем не сплачено судовий збір та не надано доказів на підтвердження звільнення від його сплати слід зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали судді від 21.04.2023 позивач надав заяву, в якій просив, ознайомитися з його матеріальним станом, та звільнити його від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Ухвалою судді від 18.05.2023 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що надана позивачем копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 16.03.2023 за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження скрутного матеріального становища. Натомість, інших доказів щодо тяжкого матеріального стану позивача до суду не надано. Відтак суд вважав, що відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви.

Колегія суддів враховує, що позивачем надано до суду першої інстанції довідку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 31.03.2023 №1225-0200-0206-11 та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом від 16.03.2023, які підтверджують відсутність у позивача доходів.

Жодних доказів чи обставин які б спростовували відсутність у позивача доходів матеріали справи не містять.

Разом з тим норми Кодексу адміністративного судочинства України та Закону України «Про судовий збір» не встановлюють конкретного переліку документів, які підтверджують важкий майновий стан особи.

Відтак, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про звільнення від сплати судового збору суд першої інстанції не врахував надані позивачем відомості та довідку та не вказав, які саме докази позивач має надати для підтвердження скрутного матеріального становища.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що встановлені судом першої інстанції недоліки позовної заяви не перешкоджають суду розглянути справу по суті, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції формальним підходом до застосування ст.ст.160, 161 КАС України, та в подальшому поверненням позовної заяви, з урахування приписів ст.169 цього Кодексу.

Таким чином, дану справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Разом з тим, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд першої інстанції має розглянути клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку звернення до суду.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню, а матеріали адміністративного позову направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 3 ст. 312 КАС України вказано, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 травня 2023 року - скасувати.

Справу направити до Вінницького районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.