Справа № 420/24382/21
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/24382/21

Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.

Дата і місце ухвалення 24.05.2023р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 р. (з питання зміни способу і порядку виконання рішення суду) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

03.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 7354 грн., без урахування податків та зборів недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, з урахуванням раніше виплаченої суми допомоги.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену суму разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до частини п`ятої статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18), в розмірі 7354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні. У задоволенні решти позову - відмовлено.

У січні 2023 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про встановлення судового контролю за виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2023 року встановлено Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/24382/21. Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради подати протягом одного місяця з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 року у справі № 420/24382/21.

15.02.2023 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради подав до суду першої інстанції звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року встановлено Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/24382/21 та зобов`язано відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом двох місяців з дати отримання цієї ухвали.

22.05.2023 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він, посилаючись на тривале невиконання судового рішення, просив відповідно до ст. 378 КАС України змінити спосіб та порядок виконання рішення по справі № 420/24382/21 від 18.02.2022 року з зобов`язання на стягнення. Зокрема позивач просив суд стягнути з рахунку Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради або за його рахунок на користь ОСОБА_1 недоплачену суму разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18), в розмірі 7354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні.

Також у поданій заяві ОСОБА_1 просив з метою реагування на неповагу до суду та позивача, відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 382 КАС України, у разі неподання звіту про виконання рішення суду, накласти на керівника Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, відповідального за виконання судового рішення, штраф у сумі сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; половину штрафу стягнути на користь ОСОБА_1 , а іншу половину до державного бюджету України.

23.05.2023 року відповідав знов подав звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 року у справі № 420/24382/21.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 року по справі №420/24382/21.

Крім того, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 року встановлено Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/24382/21 та зобов`язано відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом двох місяців з дати отримання цієї ухвали. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за невиконання судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними ухвалами суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги.

Так, в обґрунтування своєї незгоди з прийнятими судом ухвалами, ОСОБА_1 посилався на те, що ухвалою від 28.02.2023 року судом першої інстанції було встановлено Департаменту новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №420/24382/21. Зобов`язано ДП та СПОМР подати протягом двох місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення ООАС від 18.02.2022 року у справі №420/24382/21, яка надіслана судом 28.02.2023р., зареєстрована 01.03.2023р. та оприлюднена 02.03.2023р. Дата набрання цієї ухвали законної сили 28.02.2023р. Таким чином позивач вважає, що відповідач повинен був подати звіт про виконання вказаного судового рішення до суду до 30.04.2023р., включно.

Позивач вважає, що в даному випадку звіт про виконання судового рішення було подано Департаментом з порушенням термінів, що не враховано судом першої інстанції.

Крім того на думку апелянта твердження відповідача про черговість виплат, які за законом повинні були бути виплачені у 2021 році, та по яким є рішення суду яке набрало сили, і щодо припущень відповідача, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2022року по справі №420/24382/21 надійшло до Департаменту 10.06.2022 року, свідчить лише про незаконність дій відповідача, оскільки після встановлення ухвалою від 19.01.2023 р. судового контролю за виконанням рішення суду і до 16.05.2023 р., коли він вдруге звернувся до суду з цього приводу, пройшло майже чотири місяця і це відповідно до ч.3 ст.378 КАС України, є підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, тобто обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У зв`язку з тривалою протиправною бездіяльністю з боку відповідача (боржника), з невиконання рішення суду, яке набрало сили, апелянт просив скасувати обидві ухвали Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/24382/21 від 24 травня 2023 року та постановити нове рішення, яким задовольнити його вимоги, а саме:

- визнати незаконними дії ДП та СПОМР щодо неподання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/24382/21, встановлений ухвалою від 28.02.2023 року і несвоєчасне його подання та виконання;

- змінити спосіб та порядок виконання судового рішення від 18.02.2022 року у справі № 420/24382/21 та стягнути з рахунку ДП та СПОМР або за його рахунок на його користь недоплачену суму разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до частини п`ятої статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 № З-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18), в розмірі 7354 грн.;

- накласти штраф на керівника ДП та СПОМР у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половину суми штрафу стягнути на мою користь, іншу половину - до Державного бюджету України.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в частині оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 р. про відмову позивачу у задоволенні клопотання про зміну способу і порядку виконання рішення суду, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Згідно ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 цієї статті визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 зазначив, що аналіз положень частин першої, третьої статті 378 КАС України свідчить про те, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17, а також у постановах від 7 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.

Як встановлено в ході розгляду даної справи, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 року Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради здійснив перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 року та визначив суму, яка підлягає виплаті позивачеві за вказаним судовим рішенням у розмірі 7354 грн.

Крім того, у наданому відповідачем звіті на виконання судового рішення у справі №420/24382/21 Департаментом вказано на те, що ним вживаються заходи з метою виконання судового рішення: до головного розпорядника коштів Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації направлено відповідну заявку на фінансування (заявку про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень). При цьому, у відповіді, викладеній у листі Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації від 11.05.2023 року № 4684/01-40/2-23/176 зазначено, що у відповідності до постанови Уряду від 07.05.2022 року № 538 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року № 902 «Про затвердження порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2021 році» та з метою врегулювання питань виплати у 2023 році коштів на виконання судових рішень, Департаментом соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації сформовано та направлено до Міністерства соціальної політики України інформацію про потребу в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача за бюджетною програмою КПКВК 2501290. Також зазначено, що після надходження відповідного фінансування від Міністерства соціальної політики України до Одеської області, кошти (сума кредиторської заборгованості) будуть перераховані рай (міськ) управлінням соціального захисту населення для забезпечення відповідно виплати у повному обсязі.

При цьому зазначеним листом підтверджено факт виконання Департаментом вимог п. 11 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою КМУ від 26.08.2021 року № 902 щодо подання щомісяця до 5 числа регіональним органам соціального захисту населення інформації про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень.

Вказані обставини свідчать про те, що виконання судового рішення від 18.02.2022 року, ухвалене на користь ОСОБА_1 у визначений судом першої інстанції спосіб є можливим після надходження відповідних бюджетних асигнувань для виплати заборгованості, що утворилась перед позивачем.

При цьому сам відповідач не відмовляється від виконання судового рішення та вживає залежні від нього заходи для такого виконання.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18, зобов`язання відповідача вчинити певні дії зі сплати заборгованості по пенсії і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів за конкретний період є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що питання про належний спосіб захисту у справах, предметом яких є стягнення з відповідачів заборгованості по виплатам вирішувалося Верховним Судом України у постанові від 28.10.2008 у справі № 21-739в08.

Верховний Суд України у цій справі дійшов висновку, що установивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов`язати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум.

У постанові від 01 грудня 2020 року у справі № №465/273/16-а Верховний Суд звертав увагу на те, що у разі якщо спір виник щодо неправомірної, на думку позивача, відмови у призначенні пенсії, допомоги чи іншої виплати або неправильного визначення її розміру, належним способом захисту є зобов`язання вчинити дії - нарахувати і виплатити відповідну пенсію чи допомогу.

Верховний Суд у розглядуваній справі вказав на те, що оскільки спірним у справі є розмір соціальної допомоги - одноразової допомоги на оздоровлення, належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій щодо недонарахування та недоплати одноразової допомоги і зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити цю допомогу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалюючи рішення від 18.02.2022 року Одеський окружний адміністративний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на його користь конкретної суми недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, а саме - 7354 грн., з огляду на те, що стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені.

При цьому, з урахуванням положень ч.2 ст.9 КАС України, суд вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити позивачу суму разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, у відповідності до частини п`ятої статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з урахуванням висновку Конституційного Суду України, викладеному у рішенні від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18), в розмірі 7354,00 гривень.

Позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів судом першої інстанції при розгляді вказаної справи не вирішувалися.

Таким чином судом першої інстанції при вирішенні справи по суті визначено належним способом захисту порушеного права позивача саме зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суму разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік.

За таких обставин, зміна способу виконання такого рішення із зобов`язання виплатити зазначені суми щорічної разової грошової допомоги на стягнення суми цих виплат, призведе фактично до зміни судового рішення по суті, в тому числі її резолютивної частини, що є неприпустимим.

Також слід зазначити, що Верховний Суд звертав увагу на те, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. При цьому, під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Однак, в даному випадку наявність таких обставин позивачем не зазначена та судом не встановлена.

Фактичною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, в даному випадку є неналежне фінансування державою витрат по виплаті заборгованості з недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, яка утворилась на підставі рішення суду, тобто оскільки виконання рішення суду у даній справі залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання.

З огляду на зазначене колегія суддів доходить до висновку про відсутність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі №420/24382/21.

При цьому суд враховує те, що право особи на здійснення виплати заборгованості по соціальній допомозі не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по грошовій допомозі, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказані висновки суду першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 р. (з питання зміни способу і порядку виконання рішення суду) без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук