Справа № 260/4766/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2023 року м. Ужгород№ 260/4766/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом Мукачівської окружної прокуратури (89603, вул. Літуна Андрія, буд. 15, м. Мукачево, Закарпатська область) до Чинадіївської селищної ради (89640, вул. Волошина, буд. 41, смт. Чинадієво, Мукачівський район, Закарпатська область, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ділоцький заклад дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області (89663, вул. Гагаріна, буд. 34, с. Ділок, Мукачівський район, Закарпатська область, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Мукачівська окружна прокуратура в інтересах держави звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Чинадіївської селищної ради, в якій просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Чинадіївської селищної ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,3 га Ділоцького закладу дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, розташованої за адресою: вул. Гагаріна, 34, с. Ділок, Мукачівський району Закарпатської області.

2. Зобов`язати Чинадіївську селищну раду Мукачівського району Закарпатської області вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку Ділоцького закладу дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, розташованої за адресою: вул. Гагаріна, 34, с. Ділок, Мукачівський району Закарпатської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що в порушення норм чинного законодавства відповідачем протягом тривалого часу не вчинено жодних дій, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку освітнього закладу, а відсутність таких документів створює передумови зловживань щодо розпорядження вказаними об`єктами.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та поновлено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом. Одночасно було залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ділоцький заклад дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області.

Ухвалою про відкриття провадження у адміністративній справі, отриманою представником відповідача 29 червня 2023 року, Чинадіївській сільській раді встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву та повідомлено, що згідно з вимогами ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Проте відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, про причини неподання суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Ухвалу про відкриття провадження у адміністративній справі представником третьої особи отримано 05 липня 2023 року. Проте жодних пояснень 3-я особа не подала.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

За результатами опрацювання інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за адресою: вул. Гагаріна, 34, с. Ділок, Мукачівського району Закарпатської області, встановлено реєстрацію права на об`єкт нерухомого майна, а саме приміщення Ділоцького закладу дошкільної освіти, однак відомості щодо реєстрації права власності на земельну ділянку відсутні.

Як вбачається з листа Чинадіївської селищної ради №02-21/853 від 19.05.2023 року, останньою 28 січня 2015 року було зареєстровано право власності на нерухоме майно - Ділоцький ЗДО, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Разом з тим, заходи щодо реєстрації земельної ділянки площею 0,3 га Ділоцького закладу дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, розташованої за адресою: вул. Гагаріна, 34, с. Ділок, Мукачівський району Закарпатської області, селищною радою не вживалися, реєстрацію прав не здійснено.

Отже, в порушення вимог земельного законодавства, положень Закону України «Про освіту» та Закону України «Про дошкільну освіту» правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яку використовує вищевказаний дошкільний навчальний заклад не оформлено, державну реєстрацію права постійного користування не проведено.

Позивач, вважаючи, що бездіяльність відповідача, яка виразилась у не оформленні правовстановлюючих документів на земельну ділянку, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, що може призвести до негативних наслідків, звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Статтею 38 Закону України «Про дошкільну освіту» визначено, що матеріально-технічна база закладу дошкільної освіти включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно закладу дошкільної освіти належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.2 ст. 80 Закону України «Про освіту» порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права. Від імені та в інтересах територіальних громад правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності здійснюють органи місцевого самоврядування (ч. ч.1, 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про освіту» передбачено, що права і обов`язки засновника щодо управління закладом освіти визначаються цим Законом та іншими законами України, установчими документами закладу освіти. Засновник закладу освіти або уповноважена ним особа: здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу освіти. Засновник закладу освіти зобов`язаний: забезпечити утримання та розвиток матеріально- технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов; у разі реорганізації чи ліквідації закладу освіти забезпечити здобувачам освіти можливість продовжити навчання на відповідному рівні освіти; забезпечити відповідно до законодавства створення в закладі освіти безперешкодного середовища для учасників освітнього процесу, зокрема для осіб з особливими освітніми потребами.

Відтак земельна ділянка, якою користується Ділоцький заклад дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області має перебувати у засновника на праві постійного користування.

У відповідності до вимог ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст.ст. 124, 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під навчальним закладом, суд дійшов висновку, що вказані порушення свідчать про допущену бездіяльність з боку власника Ділоцького закладу дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження щодо управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, а саме: власні - 1) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; та делеговані - 1) здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, 8) підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; 9) організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; 10) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Приписами п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначені повноваження сільських, селищних міських рад у галузі, земельних відносин, до яких віднесено розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності та інші.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради, передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для усіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок, комунальної власності у користування визначений ст. 123 Земельного кодексу України.

Згідно зі ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння та користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній та комунальній власності без встановлення строку.

Відтак, суд наголошує про обов`язок Чинадівської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області як засновника Ділоцького закладу дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради вжити заходів щодо розробки та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування та відповідно надання її в постійне користування зазначеному закладу освіти.

Вказане і є обов`язком сільської ради як єдиного органу, який здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності відповідної територіальної громади відповідно до ст.123 Земельного кодексу України.

Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до вимог цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У порушення вказаних вище норм законодавства України, правовстановлюючі документи на земельну ділянку Ділоцького закладу дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради Мукачівського району не оформлені.

Відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону України «Про освіту» сільські ради відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та початкової освіти; здійснюють інші повноваження у сфері освіти, передбачені законом.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що органи місцевого самоврядування в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції: забезпечують реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території, у тому числі розвиток мережі закладів дошкільної освіти всіх форм власності відповідно до потреб населення, поліпшення матеріально-технічної бази та господарське обслуговування комунальних закладів дошкільної освіти; виконують функції засновника закладів дошкільної освіти на відповідній території; забезпечують доступність будівель, споруд і приміщень закладів дошкільної освіти згідно з державними будівельними нормами і стандартами; здійснюють інші повноваження відповідно до Конституції України, законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про освіту», цього Закону та положень про них.

Судом встановлено, що у порушення вказаних норм законодавства станом на день розгляду справи в суді правовстановлюючі документи на земельну ділянку зазначеним навчальним закладом не оформлено.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять та судом не встановлено обставин прийняття рішення Чинадіївською селищною радою щодо оформлення правовстановлюючої документації або доказів реєстрації права постійного користування земельною ділянкою за Ділоцьким закладом дошкільної освіти.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо невиконання покладених на нього повноважень щодо надання земельних ділянок у користування, контролю за додержанням земельного законодавства та законодавства в галузі освіти, внаслідок не вчинення необхідних дій для оформлення права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться дошкільний навчальний заклад, що призводить до порушень самих інтересів держави, що у свою чергу покладає па прокурора обов`язок на звернення до суду для їх захисту.

Згідно зі ст. 131-1 Конституції України, на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади.

При вирішенні справи суд бере до уваги, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з ч. 4, ч.5 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Чинадіївська селищна рада Мукачівського району Закарпатської області. Водночас саме не вчинення вказаним суб`єктом дій є підставою в даному випадку для звернення до суду. Відтак, у спірних відносинах прокурор виступає позивачем.

З урахуванням наведеного та системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилами ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У даній справі прокурор є суб`єктом владних повноважень та виконує функції з представництва інтересів держави у суді відповідно до ч. 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII та ч.3 ст.53 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому враховуючи, що витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не понесено, суд дійшов висновку, що відсутні витрати, які б підлягали стягненню з відповідача в порядку розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Мукачівської окружної прокуратури (89603, вул. Літуна Андрія, буд. 15, м. Мукачево, Закарпатська область) до Чинадіївської селищної ради (89640, вул. Волошина, буд. 41, смт. Чинадієво, Мукачівський район, Закарпатська область, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Ділоцький заклад дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області (89663, вул. Гагаріна, буд. 34, с. Ділок, Мукачівський район, Закарпатська область, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області щодо не оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0,3 га Ділоцького закладу дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, 34, с. Ділок, Мукачівський район, Закарпатська область.

Зобов`язати Чинадіївську селищну раду Мукачівського району Закарпатської області вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку Ділоцького закладу дошкільної освіти Чинадіївської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області, розташованої за адресою: вул. Гагаріна, 34, с. Ділок, Мукачівський район, Закарпатська область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич