Справа № 120/6104/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 р. Справа № 120/6104/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

09.05.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправною відмову відповідача у проведенні перевірки від 06.03.2023 за № 0200-1102-8/21261 та зобов`язання відповідача внести зміни до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб на ОСОБА_1 згідно з довідкою Головного управління ДПС у Вінницькій області від 18.08.2021 за вих. № 1103/02-32-50-02-09.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачка звернулась до відповідача з заявою про проведення перевірки, оскільки при перевірці фахівцями пенсійного органу документів на призначення пенсії була встановлена відсутність даних в системі персоніфікованого обліку за період з 01.01.2004 по 31.12.2010, хоча в період з 18.06.2002 по 29.03.2019 позивачка перебувала на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області, що підтверджується довідкою від 19.08.2021 за № 1103/02-32-50-02-09.

Листом від 06.03.2023 за № 0200-1102-8/21261 відповідач повідомив позивачку про неможливість проведення перевірки, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Таку відмову відповідача позивачка вважає протиправною, а тому звертається до суду з цим позовом для захисту своїх прав та інтересів.

Ухвалою суду від 15.05.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Крім того, у відповідача витребувано матеріали пенсійної справи позивачки.

01.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду. Відомості про застрахованих осіб (найманих працівників) та звіти щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органами Пенсійного фонду за період до 01.01.2010 подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою платника.

Відповідач вказує на те, що згідно з п. 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (Закон № 755) відомості з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є підставою для її зняття з обліку в органах державної статистики, податкових органах, органах Пенсійного фонду України та/або вчинення інших дій відповідно до законодоваства.

Враховуючи те, що згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 29.03.2019 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , відсутні підстави для здійснення позапланового заходу державного нагляду за письмовою заявою позивачки.

01.06.2023 на виконання вимог суду відповідач надав копії з електронної пенсійної справи позивачки.

Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Разом з тим дата постановлення судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) у відпустці в період з 07.07.2023 по 27.07.2023 включно.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 29.10.2021 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

10.01.2023 позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій просила провести перевірку для відображення в системі персоніфікованого обліку інформації про сплату нею, як фізичною особою-підприємцем, страхових внесків за період з 01.01.2004 по 31.12.2010.

Листом від 06.03.2023 за № 0200-1102-8/21261 відповідач повідомив позивачку про неможливість проведення перевірки, оскільки 29.03.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Вважаючи, що відповідач безпідставно відмовив у проведенні перевірки, позивачка звернулася до адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VІІІ, який набрав чинності 11.10.2017, розділ ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктом 3-1, відповідно до якого для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону до страхового стажу включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

- з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

- з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Частинами 1, 2, 3 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною першою статті 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку у редакції, що була чинною на дату призначення позивачці пенсії за віком (на 29.10.2021), періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Починаючи з 28.09.2022 зазначений пункт викладено у новій редакції, згідно з якою періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

Періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності можуть підтверджуватися даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 21-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

Таким чином, обов`язковою умовою для зарахування до страхового стажу при обчисленні пенсії періоду здійснення особою підприємницької діяльності є сплата за весь наведений період щомісячно внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску та подання відповідних звітів до відділу персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Водночас вказаний факт може бути підтверджений визначеними законодавством документами, перелік яких наведено вище.

Відповідно до пункту 2 розділу 4 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.04.2018 за № 476/31928 (далі Положення), до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, в тому числі, відомості про фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами-підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 Закону 1058, зокрема підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян тощо, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, а також підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу.

Відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (пункт 3 розділу 4 Положення).

Разом з тим відповідно до пункту 4 розділу 4 Положення у разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником. У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника, зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Пунктом 6 розділу 4 Положення визначено, що відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих страхових внесків за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника, та вносяться до Реєстру застрахованих осіб на підставі наказу керівника відповідного територіального органу у десятиденний строк після узгодження результатів перевірки.

В той же час органи Пенсійного фонду України здійснюють перевірки суб`єктів господарювання у загальному порядку, встановленому Законом України від 05 липня 2007 р. № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є громадянами України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України від 15.05.2003 № 755-ІV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі Закон № 755) фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичної особи.

Згідно з п. 4 ст. 13 Закону № 755 відомості з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи та її відокремленого підрозділу, відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації, представництва, філії іноземної благодійної організації, державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є підставою для зняття їх з обліку в органах державної статистики, податкових органах, органах Пенсійного фонду України та/або вчинення інших дій відповідно до законодавства.

Як видно з матеріалів справи, зокрема довідки ГУ ДПС у Вінницькій області № 51103/02-32-50-02-09 від 19.08.2021, позивачка ОСОБА_1 перебувала на податковому обліку в ГУ ДПС у Вінницькій області (м. Вінниця) з 18.06.2002. З 29.03.2019 перебуває в стані "11 припинено, але не знято з обліку".

Крім того, зі змісту листа ГУ ПФУ у Вінницькій області від 06.03.2023 за № 0200-1102-8/21261 слідує, що 29.03.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Таким чином, оскільки наразі підприємницька діяльність ОСОБА_1 припинена, а чинним законодавством України не передбачено здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за письмовою заявою фізичної особи, яка позбавлена статусу підприємця, щодо неї самої, суд погоджується з доводами відповідача про відсутність правових підстав для проведення перевірки щодо ОСОБА_1 у вищезазначеному порядку.

Відтак не можуть бути задоволені позовні вимоги в частині визнання неправомірною відмову пенсійного органу у проведенні такої перевірки.

Також безпідставними суд визнає позовні вимоги щодо про зобов`язання відповідача внести зміни до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб на ОСОБА_1 згідно з довідкою ГУ ДПС у Вінницькій області від 19.08.2021 № 1103/02-32-50-02-09. Адже в межах спірних правовідносин має місце відсутність як така відомостей в системі персоніфікованого обліку відносно позивачки за певний (спірний) період, а тому у даному випадку може ставитися питання не про внесення змін до цих відомостей, а про внесення, власне, самих відомостей про застраховану особу (позивачку) за такий період. Відповідно, норми пункту 4 розділу ІV Положення, на які посилається позивачка, в цьому випадку не підлягають застосуванню.

Поряд з цим суд враховує, що позивачка, звертаючись до відповідача із заявою від 10.01.2023, фактично переслідувала мету внесення відомостей до Реєстру застрахованих осіб шляхом відображення у ньому інформації про сплату страхових внесків за період з 01.01.2004 по 31.12.2010, з урахуванням довідки ГУ ДПС у Вінницькій області № 51103/02-32-50-02-09 від 19.08.2021.

Однак пенсійний орган, розглянувши вказану заяву, листом від 06.03.2023 за № 0200-1102-8/2161 відмовив у проведенні перевірки, але при цьому не надав оцінку вищезазначеній довідці ГУ ДПС у Вінницькій області та можливості її врахування в цілях внесення відомостей в систему персоніфікованого обліку про сплату страхових внесків позивачкою за період з 01.01.2004 по 31.12.2010 і, як наслідок, можливості зарахування цього періоду до страхового стажу відповідно до пункту 3-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якими передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Крім того, як мовилося вище, згідно з пунктом 4 Порядку № 637, який був чинним на час приначення позивачці пенсії за віком, періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 р., зараховуються до трудового стажу фізичних осіб-підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2017 р. за бажанням особи за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже, вказані положення законодавства передбачають можливість включення до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії, періоду здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, зокрема й того, про який позивачка зазначає у своїй заяві (з 01.01.2004 по 31.12.2010).

Як вбачається з довідки ГУ ДПС у Вінницькій області від 19.08.2021 № 51103/02-32-50-02-09, з 01.01.2004 по 31.12.2010 ОСОБА_1 сплачувався фіксований податок як фізичною-особою підприємцем.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 10.01.2023 щодо внесення змін до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 , з урахуванням інформації, наведеної у вищезазначеній довідці податкового органу.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу приписів ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн, тобто половина понесених нею витрат, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити часково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.01.2023 щодо внесення змін до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з урахуванням довідки Головного управління ДПС у Вінницькій області № 51103/02-32-50-02-09 від 19.08.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.01.2023 щодо внесення змін до відомостей Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 до 31.12.2010 з урахуванням довідки Головного управління ДПС у Вінницькій області № 51103/02-32-50-02-09 від 19.08.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивачка: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

3) відповідач: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Повне рішення суду складено 31.07.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович