Справа № 336/6151/22
Суддя: Сінєльнік Р. В.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 336/6151/22
Провадження №: 2-а/332/11/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника Луньова Сергія Миколайовича до ІНФОРМАЦІЯ_2, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2023р. до Заводського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю з Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника Луньова Сергія Миколайовича до ІНФОРМАЦІЯ_2, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В позові зазначено, що 01.11.2022 щодо ОСОБА_1 . ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (Відповідач-2) винесено постанову від 01.11.2022 № 4611 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 1 700,00 грн. Всупереч ч. 1. ст. 268 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови від 01.11.2022 фактично позивача було позбавлено гарантованого конституцією України права на захист за допомогою фахівця у галузі права (адвоката тощо), подання необхідних додаткових доказів, пояснень, обґрунтувань щодо необґрунтованості та безпідставності викладених в протоколі про адміністративне правопорушення фактів та обставин нібито виявленого адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП. В оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення від 01.11.2022 № 4611 перекручені достовірні відомості щодо фактичного місця проживання позивача, так, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи виданої 28.10.22р. № 2304- вбачається що позивач дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте теперішнє (з 28.10.2022) фактичне місце проживання/ перебування позивача: АДРЕСА_2 . Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від № 12/1 та постанові по справі про адміністративне правопорушення від 01.11.2022 № 4611 відомості щодо не здійснення своєчасної постановки на облік, спростовуються, тим що відповідно до витягу з книги протоколів засідань призовної комісії від 02.04.2012 № 1 ОСОБА_1 фактично був на обліку призовників але був знятий такого обліку у відповідності до ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» - звільнений від призову на строкову військову службу згідно абз. 7 ч. 1 ст. 18 цього Закону який засуджений за вчинення кримінального правопорушення до позбавлення волі, обмеження волі у тому числі із звільнення від відбування покарання. Подальші дії позивача по взяттю на військовий облік у особливий період були здійснені ОСОБА_1 негайно після можливості 28.10.2022р. дістатися не окупованої території України, а саме у м. Запоріжжя, оскільки попереднє місце проживання позивача, починаючи з 24.02.2022р. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України фактично знаходилось та продовжує знаходитися довгий час під тимчасовою окупацією. У зв`язку з цим просить в позові визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 01.11.2022 N° 4611, винесену Відповідачем-2 ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді штрафу на суму 700 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 210 КУпАП (а.с.2-10).

Ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 16.02.2023р. відкрито провадження по справі (а.с.36-37).

28.02.2023р. представник позивача адвокат Луньов С.М. надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та в присутності його представника в режимі відеоконференції (а.с.44).

28.02.2023р. від ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду надійшов Відзив на позов, в якому зазначене наступне. 01.11.2022 року до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік та отримання військово-облікового документу. Було встановлено, що відповідно до витягу з книги протоколів засідань призовної комісії протокол № 1 від 02.04.2012 року ОСОБА_1 рішенням призовної комісії згідно абз.7 ч.І ст. 18 та абз.8 п.2 ч.І ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено від призову на строкову військову службу і зараховано в запас, як такого, що був раніше засуджений. 01 листопада 2022 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, як таке що скоєно в особливий період. Підставою для складання протоколу стало порушення громадянином ОСОБА_1 законодавства про військовий обов`язок та військову службу, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме за порушення вимог абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18, вищезазначеного Закону звільнені від призову на строкову військову службу, абзац 8 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - які досягли 27- річного віку під час перебування на військовому обліку призовників, порушив п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року - призовники і військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України та пункт 18 абзац 8 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року - взяттю на військовий облік підлягають призовники, яких відповідно до статті 18 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено від призову на строкову військову службу.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», із набранням чинності Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», тобто з 18.03.2014 розпочався особливий період, дія якого триває по теперішній час.

З огляду на викладені норми, ОСОБА_1 зобов`язаний був після зарахування в запас стати на військовий облік військовозобов`язаних ще в травні 2012 року за місцем проживання. Після досягнення останнім 27 річного віку ОСОБА_1 також не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік, як військовозобов`язаний, продовжуючи порушувати законодавство про військовий обов`язок, чим скоїв триваюче правопорушення в особливий період, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП.

На підставі вищевказаного протоколу, 01 листопада 2022 року відносно позивача було винесено постанову № 46/1 за справою про адміністративне правопорушення, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 1700 грн., відповідно до ч.2 ст. 210 КУпАП. Вважають постанову обґрунтованою та просять в задоволенні позову відмовити (а.с.50-59).

Також 28.02.2023р. від ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 до суду надійшов Відзив на позов, в якому зазначені аналогічні доводи по запереченню проти позову. Вважають постанову обґрунтованою та просять в задоволенні позову відмовити (а.с.73-81).

В судові засідання 28.02.23р., 27.03.23р., 12.05.23р., 26.07.23р. представник позивача не з`явився, про день та час розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток, повідомлень через електронний суд та на електронну пошту, про причини неявки суд не повідомив (а.с.92, 111, 133, 134, 137, 140).

Ухвалою суду від 27.03.23р. було задоволено клопотання представника позивача адвоката Луньова С.М. про його участь по справі по всіх судових засіданнях в режимі відео конференції (а.с.105-106). Але на зв`язок для участі в розгляді справи представник позивача не вийшов (а.с. 120-140).

Подальше відкладення розгляду справи суд не вбачає за можливе через тривалий строк перебування справи в суді та вважає за можливе розглянути справу, враховуючи клопотання представника позивача розглянути справу у відсутність позивача (а.с.44).

У зв`язку з неявкою всіх учасників процесу судове засідання 26.07.23р. технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2022 року до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для постановки на військовий облік та отримання військово-облікового документу. Відповідно до витягу з книги протоколів засідань призовної комісії протокол № 1 від 02.04.2012 року ОСОБА_1 рішенням призовної комісії згідно абз.7 ч.1 ст. 18 та абз.8 п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено від призову на строкову військову службу і зараховано в запас, як такого, що був раніше засуджений, оскільки 04.02.2011 року ОСОБА_1 був засуджений К-Дніпровським районним судом за ст.296 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробним терміном 2 роки (а.с.62).

01 листопада 2022 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, як таке що скоєно в особливий період (а.с.60-61).

Підставою для складання протоколу стало порушення громадянином ОСОБА_1 законодавства про військовий обов`язок та військову службу, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме за порушення вимог абзацу 7 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18, вищезазначеного Закону звільнені від призову на строкову військову службу, абзац 8 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - які досягли 27- річного віку під час перебування на військовому обліку призовників, порушив п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року - призовники і військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України та пункт 18 абзац 8 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 921 від 07.12.2016 року - взяттю на військовий облік підлягають призовники, яких відповідно до статті 18 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено від призову на строкову військову службу.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», із набранням чинності Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», тобто з 18.03.2014 по теперішній час.

Отже, ОСОБА_1 зобов`язаний був після зарахування в запас стати на військовий облік військовозобов`язаних ще в травні 2012 року за місцем проживання. Після досягнення ОСОБА_1 27-річного віку він також не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік, як військовозобов`язаний, продовжуючи порушувати законодавство про військовий обов`язок, чим скоював триваюче правопорушення в особливий період, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП.

На підставі вищевказаного протоколу, 01 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 безпосередньо ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 було винесено постанову № 46/1 за справою про адміністративне правопорушення, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 1700 грн., відповідно до ч.2 ст. 210 КУпАП (а.с.67).

Щодо твердження позивача про порушення його права при складанні протоколу та винесенні постанови суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності.

Від імені РТЦК та СП розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право начальники РТЦК та СП.

Відповідно до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від № 921 від 07.12.2016 року, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій щодо фіксації, накопичення та аналізу військово-облікових даних призовників і військовозобов`язаних із відображенням їх у військово-облікових документах, а також здійснення контролю за дотриманням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку.

Військовий облік ведеться з метою, забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.

Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до п.1 Правил (додаток № 1 до постанови № 921) призовники і військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (РТЦК та СП) (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на загальному військовому обліку перебувають резервісти, а також військовозобов`язані, які не заброньовані за центральними та місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і закладами освіти незалежно від підпорядкування і форми власності на період мобілізації та на воєнний час.

Відповідно до ст. 37 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу», взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

В матеріалах справи в наявності витяг з книги протоколів засідань призовної комісії протокол № 1 від 02.04.2012 року, який і являється основним документом для притягнення до відповідальності позивача, відповідно до якого ОСОБА_1 рішенням призовної комісії згідно абз.7 ч.І ст. 18 та абз.8 п.2 ч.І ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено від призову на строкову військову службу і зараховано в запас, як такого, що був раніше засуджений (а.с.62).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частина 3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачає, що військовий обов`язок включає:

підготовку громадян до військової служби;

приписку до призовних дільниць;

прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу;

проходження військової служби;

виконання військового обов`язку в запасі;

проходження служби у військовому резерві;

дотримання правил військового обліку.

Відповідно до п.1 Правил (додаток № 1 до постанови № 921) призовники і військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (РТЦК та СП) (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України.

Відповідно до ч.5 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до облікових даних у ОСОБА_1 відсутні підстави на момент зарахування в запас та на момент звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік щодо звільнення його від виконання військового обов`язку.

Відповідно до посвідчення про приписку до призовної дільниці № 73 у графі результати призову міститься запис «придатний до військової служби» (а.с.69).

Після зарахування в запас 02.04.2012 року з військового обліку призовників ОСОБА_1 на військовому обліку не перебував. Даний факт, крім військово- облікових даних, які знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_2 . підтверджується також заявою позивача від 01.11.2022 року про взяття на військовий облік військовозобов`язаних та заявою позивача про видачу тимчасового посвідчення військовозобов`язаного (а.с.63, 64).

Щодо твердження позивача про порушення встановленого законом порядку фіксування, підготовки (складання) та розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимоги статті 254 КУпАП додержані. Протокол складено особою, яка призначена наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.09.2022 №136. Зміст протоколу повністю відповідає статті 256 КУпАП. Протокол складено в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В протоколі міститься повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та особисто підписано позивачем (а.с.60-61).

Щодо тверджень позивача про порушене його прав при підготовці матеріалів адміністративної справи до розгляду та її безпосереднього розгляду, суд зазначає наступне.

В протоколі № 12/1 про адміністративне правопорушення передбачене ст.210 ч.2 КУпАП міститься запис щодо роз`яснення позивачу статті 59 Конституції України, яка передбачає, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. при складанні протоколу позивачу також були роз`яснені його права, відповідно до ст.268 КУпАП (з описом даної статті). У протоколі міститься інформація про час, дату та місце розгляду адміністративної справи, а саме о 15 год. 20 хв. 01.11.2022 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв 55 бригади, буд.55 кабінет № 1, однак заперечень щодо розгляду справи в день складання протоколу від позивача не надходило, в поясненнях написаних власноруч не зазначено, що він потребує або позбавлений можливості скористатися правом звернення за правовою допомогою та надати докази щодо відсутності його вини. В поясненнях позивач лише зазначає, що він не знав про необхідність стати на облік, так як не був ознайомлений зі своїми правами зі сторони Закону. Але це не відповідає дійсності, так як Посвідчення про приписку до призовної дільниці містить на зворотній стороні обов`язки призовника (а.с.69).

При складанні протоколу ОСОБА_1 не заявляв ніяких заяв та клопотань, про що в протоколі міститься запис, що рішення за заявою та клопотанням не приймалось в зв`язку з відсутністю заяв та клопотань.

Також суд звертає увагу на той факт, що протокол у відношенні позивача складено о 12.45 годин, а розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 15.20 годин., тобто через певний проміжок часу, достатній для написання заяви про перенесення розгляду справи для отримання правової допомоги. Однак, позивач цим правом не скористався.

Позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові перекручено достовірні відомості щодо його фактичного місця проживання. Але в протоколі в п.6 та п.7 зазначено обидві адреси, які підтверджують місце реєстрації позивача.

Також суд зазначає, що бланк протоколу та постанови передбачено

Інструкцією з організації та ведення районними (міськими) військовими

комісаріатами (зараз РТЦК та СП) проваджень у справах про адміністративні

правопорушення, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил

України від 09.01.2015 року №5. Протокол містить дані про місце реєстрації та

місце фактичного проживання. А постанова передбачає один пункт, де вносяться відомості про місце реєстрації або місце фактичного проживання. Отже, посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 правильно внесено до протоколу та постанови відомості, які передбачено чинним законодавством у відповідності до наданих позивачем документів, а саме паспорта, довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру та довідки внутрішньо переміщеної особи.

Позивач стверджує, що він після зміни місця проживання та отримання довідки ВПО на четвертий день прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік. Але позивач не бере до уваги той факт, що його притягнуто до відповідальності не за несвоєчасне повідомлення про зміну облікових даних, а за те, що з 2012 року і до 01.11.2022 року він не перебував на військовому обліку взагалі, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.210 КУпАП, яке тривало з 2012 року та припинилось його з`явленням 01.11.2022 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Така позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.243-246, 286 КАС України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Рішення у повному обсязі виготовлено 28.07.2023р.

Суддя Р.В. Сінєльнік