Справа № 990/171/22
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 липня 2023 року

м. Київ

Справа № 990/171/22

Провадження № 11-71заі23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючого Уркевича В. Ю.,

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Григор`євої І. В., Гудими Д. А., Кишакевича Л. Ю., Лобойка Л. М., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М., Ткача І. В., Ткачука О. С., Усенко Є. А.

за участю:

секретаря судового засідання Біляр Л. В.,

представників:

позивача - адвокатів Кравця Р. Ю., Мартиненко А. В.,

Верховної Ради України - Лаптєва А. М., Осядлої М. В.,

Національного банку України як третьої особи - Булгакова С. Ю., Колосюка С. Л.

розглянула на відкритому судовому засіданніклопотання Верховної Ради України про закриття провадження в адміністративній справі № 990/171/22 за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України, третя особа - Національний банк України, про визнання протиправною та скасування постанови Верховної Ради України в частині та

ВСТАНОВИЛА:

1. У грудні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кравця Р. Ю. звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (далі - КАС ВС, Суд) як суду першої інстанції з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 2 Постанови Верховної Ради України від 01 грудня 2022 року № 2794-ІХ (далі - оскаржувана Постанова, ВРУ, Рада відповідно) в редакції: «Взяти до відома, що ОСОБА_1 звільнено з посади члена Ради Національного банку України з 7 липня 2021 року відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12 листопада 2019 року № 270-ІХ».

2. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за наслідками розгляду 27 березня 2023 року ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову.

3. ОСОБА_1 не погодився із таким судовим рішенням і через свого представника - адвоката Кравця Р. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Велика Палата Верховного Суду (далі - Велика Палата) ухвалою від 09 травня

2023 року відкрила провадження, а ухвалою від 13 червня 2023 року призначила справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

4. 12 липня 2023 року до Великої Палати надійшло клопотання ВРУ про закриття провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

З покликанням на рішення Конституційного Суду України, Верховного Суду України та норми КАС України доводить, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Рада вважає, що в межах цього спору вона, коли видавала оскаржувану Постанову, не здійснювала управлінських функцій, які підпадали б під судовий контроль. Ця Постанова не породжувала обов`язкових юридичних наслідків для позивача ( ОСОБА_1 ), вона (Постанова) має інформаційний характер і не може зачіпати права чи інтереси позивача, бо констатує подію неможливості його перебування на посаді члена Ради Національного банку України з певного часу і на підставах, встановлених законом. Мотивує, що об`єктивність і підставовість цієї події фактично є безсумнівною.

Рада вважає, що наведені аргументи є достатніми для того, аби визнати їх обставинами для закриття провадження у справі, оскільки вони не містять ознак спору, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

5. На судовому засіданні представник ВРУ підтримав заявлене клопотання і просив його задовольнити з підстав, викладених у письмовому тексті клопотання.

Представники відповідача висловилися проти заявленого клопотання та просили суд відмовити у його задоволенні.

Представники третьої особи підтримали клопотання та просили його задовольнити.

6. Велика Палата перевірила міркування представника ВРУ, які він висловив на обґрунтування клопотання про закриття провадження у цій справі, заслухала пояснення інших учасників процесу та повідомляє таке.

Відповідно до статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили; 7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили; 8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (частина друга статті 238 КАС України).

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду справи без прийняття судового рішення по суті спору у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, які законодавчо унеможливлюють розгляд справи.

7. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

За змістом пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень (частина перша статті 5 КАС України).

8. Аналіз наведених вище норм показує, що під захист адміністративного суду підпадає фактично порушене право / інтереси особи в публічно-правових відносинах з відповідачем і саме при здійсненні ним чітко визначених чинним законодавством владних управлінських функцій.

Законодавець передбачив, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

9. Позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві виклав зміст дій відповідача, описав, у чому полягало порушення його прав, сформулював наслідки, які, з його погляду, настали внаслідок дій відповідача, пояснив, яким чином і чому дії відповідача зачіпають його права.

Зокрема, він окреслив предмет спору, яким вважає дії ВРУ з видання конкретного акта (оскаржуваної Постанова), приписи пункту 2 якого в редакції: «Взяти до відома, що ОСОБА_1 звільнено з посади члена Ради Національного банку України з 07 липня 2021 року відповідно до Постанови Верховної Ради України від

12 листопада 2019 року №270-ІХ» розцінює як такі, що порушують його право бути на посаді члена Ради Національного банку України до звільнення його з цієї посади власне на підставі відповідного акта Ради.

Зміст позовної заяви викладений в обсязі, з якого можна визначити характер спірних правовідносин і з дотриманням установленого процесуальним законом порядку ухвалити одне з рішень, продиктованих їхнім змістом.

Водночас характер (природа) спірних правовідносин у цій справі, описаний вище їхній стан не містять передумов, які б виразно й чітко давали розуміти, що існують такі обставини, які заперечують виникнення правного конфлікту між позивачем і відповідачем, який через свій зміст та спрямованість не викликав би потреби його судового розв`язання, а звідси не містять (не можуть містити) законодавчо передбачених причин для закриття провадження у справі, найменше з тих мотивів, з яких просить Рада.

Спірні правовідносини, які склалися між сторонами, не є аморфними, вони змістовні і формалізовані настільки, щоб вимагати їхнього розгляду по суті та отримати під час судового розгляду відповіді, зокрема, на питання, чи порушує / не порушує оскаржувана Постанова права, свободи та/чи інтереси позивача і, якщо так / ні, то чому, яким саме чином тощо.

10. Означені обставини та міркування у своїй сукупності переконують у тому, що клопотання Ради про закриття провадження у справі не має тих обставин, які б могли бути умовами для його задоволення і воднораз ухвалення запропонованого судового процесуального рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України (справа є такою, яку не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства).

11. Отож клопотання ВРУ про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 166, 238, 243, 250 266, 310, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання Верховної Ради України про закриття провадження в адміністративній справі № 990/171/22 за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України, третя особа - Національний банк України, про визнання протиправною та скасування постанови Верховної Ради України в частині.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Ю. Уркевич

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: Ю. Л. Власов К. М. Пільков

І. А. Воробйова О. Б. Прокопенко

І. В. Григор`єва О. М. Ситнік

Д. А. Гудима І. В. Ткач

Л. Ю. Кишакевич О. С. Ткачук

Л. М. Лобойко Є. А. Усенко

С. Ю. Мартєв