Справа № 520/17963/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

28 липня 2023 р. Справа № 520/17963/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Волошин Д.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - Харківська митниця про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Юношева Д. А. від 06.03.2023 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 56241821.

Ухвалою судді від 13.07.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих та поважних причин його пропуску.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху доставлена представнику позивача до електронного кабінету у системі "Електронний суд" 13.07.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представник позивача 25.07.2023 через систему "Електронний суд" (сформовано 24.07.2023) подав до Харківського окружного адміністративного суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в обґрунтування якої зазначив, що на звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про зняття арешту з його рахунку йому листом від 28.03.2023 було повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту, оскільки боржником не надано підтверджень про те, що рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення на такі кошти заборонено законом, та роз`яснено, що за таких обставин арешт може бути знятий за рішенням суду. Таку відповідь ОСОБА_1 вважав обґрунтованою, оскільки дійсно державний виконавець не мав інформації про статус коштів на рахунку позивача. Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 отримав з установи банку та 05.07.2023 надав до ВДВС виписку із банківського рахунку, яка свідчить про те, що на рахунку знаходяться лише кошти у вигляді пенсійних виплат та соціальних виплат як особі з інвалідністю другої групи. Отже з моменту отримання виконавцем інформації про знаходження на рахунку позивача лише коштів у вигляді пенсійних виплат та соціальних виплат як особі з інвалідністю розпочинається відлік на оскарження його порушеного права.

Суд, розглянувши подану заяву, зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує постанову від 06.03.2023 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №56241821, видану державним виконавцем Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Юношевим Д.А.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником виконавчого провадження, в рамках якого було прийнято постанову від 06.03.2023 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №56241821.

У зв`язку з цим, у даному випадку застосуванню підлягає десятиденний строк для звернення особи до суду з позовною заявою. Водночас, з даним позовом до суду позивач звернувся 12.07.2023, отже суд констатує що позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду.

Дослідивши подану заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду слід зауважити, що суд відхиляє посилання позивача на поважність причин пропуску строку звернення до суду, виходячи з наступного.

Як зазначалось раніше, ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу позивача, що дотримання строків розгляду адміністративних справ є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав («Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980, «Голдер проти Сполученого Королівства» рішення від 21.02.1975).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Позивачем у позовній заяві та заяві про поновлення строку звернення до суду підтверджено, що на звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про зняття арешту з його рахунку йому листом від 28.03.2023 було повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту, оскільки боржником не надано підтверджень про те, що рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення на такі кошти заборонено законом, та роз`яснено, що за таких обставин за таких обставин арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже позивач був обізнаний про наявність оскаржуваної постанови про арешт коштів ще у березні 2023 року, проте з позовною заявою до суду звернувся майже через чотири місяці.

Обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяли позивачу вчасно реалізувати право на судовий захист у заяві про поновлення строку ОСОБА_1 також не зазначені.

Суд зазначає, що позивач, необґрунтовано не дотримуючись встановленого законодавством порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, отже нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Щодо доводів позивача про те, що строк розпочався після отримання виконавцем інформації про кошти, які знаходяться на рахунку, суд зазначає наступне.

Згідно п.п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Таким чином наведені позивачем доводи, що строк звернення до суду обраховується з моменту подання відповідних документів державному виконавцю, стосуються оскарження дій або бездіяльності державного виконавця щодо зняття арешту з коштів боржника у визначених законом випадках, а не оскарження постанови про накладення арешту, про яку позивачу було відомо в березні 2023 року.

Позивач не оскаржує бездіяльності відповідача щодо зняття арешту з грошових коштів за зверненням боржника, таких вимог у позовній заяві не зазначено, а просить скасувати постанову про накладення арешту від 06.03.2023.

Отже зміст позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду не містить інформації про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного подання позовної заяви до суду в межах встановлених законом строків виходячи з заявленого позивачем предмету позову, які б були об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, оскільки позивач з позовом звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України строку, суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - Харківська митниця про визнання протиправною та скасування постанови - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.А. Волошин