Справа № 560/4776/23
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2023-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4776/23
УХВАЛА

28 липня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянувши клопотання Департаменту патрульної поліції в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Євгенія Жукова від 24.01.2023 № 41 «Про застосування до працівника УПП в Хмельницькій області ДПП дисциплінарного стягнення», згідно якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини третьої статті 11, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2, 3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, частини першої статті 1, пунктів 1, 2, 3, 5, 6, частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього, сьомого, восьмого та тринадцятого пункту 1 розділу ІІ, пункту 4 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, пунктів, 4.1.1., 4.1.2 розділу ІV посадової інструкції начальника відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції від 28.09.2020 № 1998, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до начальника відділу адміністративної практики УПП в Хмельницькій області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 (0006681) застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.04.2023 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

До суду надійшли клопотання, в яких відповідач просить залишити позовну заяву без розгляду.

В обґрунтування клопотань зазначено, що позивач пропустив строк звернення до суду. Також спірний наказ не застосований до позивача та, відповідно, є невиконаним, що свідчить про не порушення прав позивача на час звернення до суду.

До суду надійшли заперечення, в яких позивач просить відмовити в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду. Зазначає, що законодавством визначена можливість оскарження спірного наказу, незалежно від його застосування.

Щодо цих клопотань суд зазначає та враховує наступне.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, приписами частин 3, 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зі змісту викладених норм слідує, що залишенню позову без розгляду передує встановлення судом після відкриття провадження в адміністративній справі факту пропуску позивачем строку звернення до суду з відповідним позовом або передчасності висновку про поважність причин пропуску такого строку, викладеного в ухвалі про відкриття провадження у справі. При цьому законодавством передбачено надання позивачу можливості подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Крім того, суд зважає на те, що ухвалою суду від 03.04.2023 у справі №560/4776/23 позовну заяву було залишено без руху, зокрема, внаслідок пропуску строку звернення до суду. Надалі позивач надав докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з відповідним позовом , а саме докази перебування на лікарняному в період з 05.12.2022 по 14.04.2023. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.04.2023 відкрито провадження в цій справі.

Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції про залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду необхідно відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України, частиною 1 статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Предметом судового розгляду у цій справі є перевірка правомірності наказу Департаменту патрульної поліції від 24.01.2023 № 41 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Посилання відповідача на норми Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, суд оцінює критично, оскільки ними визначено порядок накладення, застосування та виконання дисциплінарних стягнень, а не встановлено обмеження та/чи заборону оскарження в судовому порядку наказів щодо проходження служби, у тому числі про застосування дисциплінарних стягнень.

Отже, законодавством визначена можливість оскарження наказу про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, незалежно від його застосування.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення клопотань відповідача про залишення позову без розгляду.

До суду надійшло клопотання, в якому відповідач просить застосувати до позивача захід процесуального примусу, визначений Кодексом адміністративного судочинства України, у зв`язку з поданням позивачем ідентичних позовів.

Щодо цього клопотання слід зазначити наступне.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно з частиною 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Нормами частини 2 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Лише у вказаних випадках, дії позивача можна кваліфікувати як зловживання процесуальними правами на підставі статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що судові справи за участю ОСОБА_1 , вказані відповідачем, з врахуванням принципу диспозитивності (частина 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України), яким визначено право заявника розпоряджатися своїми вимогами на свій розсуд, не можуть свідчити про те, що позивач недобросовісно користується процесуальними правами. Будь-яких інших обґрунтованих доводів щодо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або спору, який має очевидно штучний характер відповідачем не наведено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання відповідача про застосування заходу процесуального примусу слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотань Департаменту патрульної поліції про залишення позову без розгляду та застосування заходу процесуального примусу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк