Справа № 520/3982/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 р.Справа № 520/3982/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

представника позивача - Артюх Ю.В.,

представника відповідача - Ринденко М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2023, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/3982/23

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5"

до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просив скасувати податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.12.2021 року № 261/35-00-04-01 повністю.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Північним міжрегіональним управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено камеральну перевірку ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» щодо своєчасності реєстрації податкової накладної № 50 від 30.09.2019 року, результати якої зафіксовано актом від 26.11.2021 № 433/35-00-04-01-12/05471230 (далі - Акт перевірки).

Висновками Акту перевірки встановлено несвоєчасну реєстрацію податкової накладної від 30.09.2019 № 50 з затримкою на 729 днів (зареєстрована 13.10.2021 за № ) на суму 1 017 945,28 гривень, складеної на покупця - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», чим порушено п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

На підставі висновків Акту перевірки контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.12.2021 № 261/35-00-04-01, яким до ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» застосовано штрафні санкції в розмірі 84 828,78 гривень.

Позивач не погодився із податковим повідомленням - рішенням Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.12.2021 № 261/35-00-04-01 та звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку відповідач діяв правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до абзацу першого п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абз. 1 п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу, зокрема, 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Пунктом 44 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПКУ, у редакції, що діяла на час складання позивачем першої податкової накладної від 30.09.2019 року № 21, передбачено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

У разі якщо операції, визначені цим пунктом, мають безперервний або ритмічний характер постачання, платники податку покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому отримано кошти, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усієї суми отриманих коштів протягом такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 було затверджено Порядок заповнення податкової накладної (далі - Порядок № 1307).

Так, пунктом 19 Порядку № 1307 також передбачено, що у разі якщо операції, визначені пунктом 44 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, мають безперервний або ритмічний характер постачання, платники податку покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому отримано кошти, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер, з урахуванням усієї суми отриманих коштів протягом такого місяця.

У разі складання зведеної податкової накладної в графі "Зведена податкова накладна" зазначається код ознаки, визначений пунктом 11 цього Порядку.

Пунктом 11 Порядку № 1307 встановлено, що у разі складання зведеної податкової накладної у графі «Зведена податкова накладна» зазначається код ознаки, зокрема, 4 - у разі складання зведених податкових накладних, особливості заповнення яких викладені у пункті 19 цього Порядку.

Пунктом 21 Порядку № 1307 передбачено, що у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної. Не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номера.

Пунктом 24 Порядку № 1307 урегульовано, в тому числі, складання розрахунку коригування до податкової накладної, зайво складеної на операцію, за якою в ЄРПН вже зареєстрована податкова накладна у разі реєстрації в ЄРПН двох і більше податкових накладних, складених на одну операцію з постачання товарів.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу вищенаведених норм вбачається, що податкова накладна № 21 від 30.09.2019 року дійсно мала бути зареєстрована з позначкою «зведена».

Колегія суддів звертає увагу, що нормами Податкового кодексу України та Порядку № 1307 не передбачено можливість виправлення (заміни) статусу податкової накладної на зведену шляхом складання лише розрахунку коригування, і єдиним технічно можливим способом усунення помилки в раніше виписаній та вчасно зареєстрованій податковій накладній є повторна реєстрація податкової накладної з метою надання покупцю товарів/послуг можливості нарахувати суми податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що приписи Податкового кодексу України не містять норм щодо звільнення від відповідальності платника податків за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної в ЄРПН у разі її здійснення з метою виправлення помилки поза межами встановленого законодавством строку.

Так, дотримання встановлених строків реєстрації податкових накладних, а також розрахунків коригування продавцем є безумовним та визначальним обов`язком платника податків, відповідно до п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. При цьому, можливість в подальшому виправляти допущені ним помилки шляхом складення відповідних розрахунків коригування не можуть нівелювати цей обов`язок. Невиконання вказаного обов`язку утворює склад податкового правопорушення із формальним складом, відповідальність за яке передбачена пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, і це правопорушення вважається закінченим з моменту спливу встановленого законом граничного строку реєстрації. З цього ж моменту виникають підстави для настання відповідальності.

Вказана правова позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 26.06.2018 року у справі № 816/1990/17 та від 23.07.2019 року у справі № 816/955/18.

Колегія суддів зазначає, що судова практика має прецеденти коли, суди виходять за межі зазначених законодавчих положень та наведеної судової практики, звільняючи від відповідальності платника податків за порушення термінів реєстрацій податкових накладних, якщо таке порушення сталося унаслідок виправлення допущених та самостійно виявлених помилок. ( постанови Верховного Суду від 30.11.2018 року у справі № 810/222/18, від 26.03.2019 року у справі №821/826/16). Саме наявністю такої практики мотивує свої позовні вимоги позивач.

Проте, суди обирають цей шлях у разі вжиття платником податків усіх можливих заходів для якнайшвидшого виправлення допущених помилок з відображенням єдиних господарських операцій у помилковій та виправленій податкових накладних та за умови дотримання рекомендацій фіскального органу, викладених у низці роз`яснень та податкових консультацій щодо технічного здійснення такого виправлення (в т.ч. Лист ДФСУ від 03.02.2016 №2208/6/99-99-19-03-02-15, Лист МГУ ДФС - Центрального офісу з ОВП від 26.05.2016 №11743/10/28-10-01-03-11, Лист ДФСУ від 05.05.2017 №89/6/99-99-15-03-02-15, тощо).

Судова колегія зазначає, що податкова накладна, складена платником ПДВ за операцією з постачання товарів/послуг із зазначенням помилкових реквізитів, може бути визначена платником як така, що зайво складена. Платник податку на дату виявлення факту зазначення неправильних реквізитів в зареєстрованій в ЄРПН податковій накладній має право скласти "від`ємний" розрахунок коригування до податкової накладної, яка визначена ним як зайво складена, та зареєструвати його в ЄРПН. Складення та реєстрація в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної, визнаної платником податку як зайво складена, не позбавляє платника податку обов`язку скласти податкову накладну за операцією з постачання товарів/послуг із зазначенням у такій податковій накладній дати складання, що відповідає даті настання першої події за такою операцією. Така податкова накладна підлягає обов`язковій реєстрації в ЄРПН таким платником податку з дотриманням визначених Кодексом термінів реєстрації (постанова Верховного Суду від 26.05.2022 року у справі 640/11786/20).

Крім того, суди звертають увагу на тотожність помилково складеної та виправленої податкової накладної за виключенням виправлення місця помилки. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 140/106/19 суд зазначає, що з аналізу податкових накладних та розрахунків коригування до них вбачається, що вони складені та відображають єдині господарські операції. У кожній податковій накладній та розрахунку коригування вказано ряд ідентифікуючих ознак, таких як: дата, номер, сума господарської операції, сума ПДВ, номенклатура товарів/послуг придбання. Номенклатура послуги є специфічною та ідентифікує покупця.

У Рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року у справі №160/17995/21 (набуло законної сили внаслідок відмови у відкритті апеляційної та касаційного провадження), на яке посилається позивач, суд робить висновок про правомірність дій платника податків щодо виправлення допущеної помилки у зареєстрованій податковій накладній шляхом складання Розрахунку коригування кількісних і вартісних показників з від`ємним значенням до помилково складеної податкової накладної та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних наступної (виправленої) податкової накладної, з зазначенням у ній показників, що не змінились.

Колегія суддів зазначає про неможливість застосування до спірних правовідносин судової практики, на яку посилається позивач, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що податкова накладна від 30.09.2019 № 21, у якій підприємство помилково не зазначило, що вона є зведеною, виписана на загальну суму ПДВ - 386 029,74 гривень, тоді як податкова накладна від 30.09.2019 № 50 складена на суму ПДВ - 169 657,55 гривень, та містить меншу кількість (об`єм) постачання та базу оподаткування, що не дає підстав вважати, що вона відображає єдині господарські операції та складалася підприємством лише з метою виправлення допущеної помилки у графі «зведена податкова накладна».

Колегія суддів зазначає, що алгоритму виправлення допущених помилок у зареєстрованих податкових накладних, з дотриманням якого зазначена позивачем судова практика пов`язує звільнення платників податків від відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, позивачем також не було дотримано. Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 30.09.2019 № 49 до податкової накладної від 30.09.2019 № 21 було зареєстровано 15.10.2021, тобто після реєстрації нової податкової накладної від 30.09.2019 № 50 (зареєстровано 13.10.2021).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що суттєве значення має той факт, що зазначеним розрахунком коригування кількісних і вартісних показників зменшено суму податкового зобов`язання та податкового кредиту за основною ставкою лише на суму ПДВ - 169 657,55 гривень. Тобто податкова накладна від 30.09.2019 № 21 вже після здійснення коригування, залишається вчасно зареєстрованою податковою накладною з позитивним значенням. Таким чином, 13.10.2021 на момент реєстрації спірної податкової накладної № 50 складеної на суму ПДВ - 169 657,55 гривень в ЄРПН продовжує існувати вчасно зареєстрована податкова накладна від 30.09.2019 № 21 на більшу суму ПДВ - 386 029,74 гривень та з більшими показниками.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відступлення від законодавчих положень, що регулюють спірні правовідносини та застосування судової практики, на яку посилається позивач.

З огляду на норми ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 816/1990/17 та від 23.07.2019 року у справі № 816/955/18.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 9); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 4 ст. 90).

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 по справі № 520/3982/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 27.07.2023 року