Справа № 380/934/23
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року

справа №380/934/23

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Ящишин І.А.,

за участю:

представника позивача Швець Д.Ю.,

представника відповідача Вахули Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернеста, буд. 3, ) (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним і скасувати наказ № 678 від 21.12.2022 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що наказом відповідача №678 від 21.12.2022 за вчинення дисциплінарного проступку застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді пониження і спеціальному званні на один ступінь. Підставою для накладення такого дисциплінарного стягнення було вчинення позивачем низки порушень, зокрема: самовільне залишення зони оперативного реагування; під час зупинки ТЗ, звертаючись до водія поліцейський не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання, причину зупинки з детальним описом її підстав; не вжив заходів щодо відкриття провадження, розгляду справи про адміністративне правопорушення; не здійснював у повному обсязі відеофіксацію. Позивач вважає наказ Департаменту патрульної поліції № 678 від 21.12.2022 протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Вказує, що службовим розслідуванням не здійснено повного, всебічного та об`єктивного уточнення причин та умов подій, не з`ясовано наявність вини та причинний зв`язок між діями позивача та наслідками. Також, при проведенні службового розслідування відповідачем було порушено процедуру його проведення, а саме не ознайомлено з матеріалами службового розслідування та висновком, який був складений після проведення службового розслідування, а отже порушено фундаментальне право на захист поліцейського, яке регламентується ст. 18 Дисциплінарного статуту. Відповідачем під час застосування дисциплінарного стягнення до позивача не враховано положення частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту, а саме, тяжкості проступку, обставин, за яких його скоєно, заподіяної шкоди, попередньої поведінки особи, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації позивача.

Зазначає, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Крім цього вказує, що матеріалами службового розслідування не доведено наявності вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку та не конкретизовано, в чому ж саме полягає невиконання чи неналежне виконання ним службової дисципліни, що свідчить про його особисту недисциплінованість, є проявом негідної поведінки та дискредитує звання поліцейського.

Наявність обставин, встановлених в ході службового розслідування не підтверджена належними доказами, що свідчили б про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Окрім того, накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні на один ступінь, відповідач не використав весь перелік можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень.

Таким чином позивач вважає, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 23.01.2023 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 03.02.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Зобов`язано Департамент патрульної поліції надати документи, що стали підставою для прийняття наказу «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 21.12.2022 №678.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Разом з відзивом долучив матеріали службового розслідування, що стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу. Відзив обґрунтований тим, що у ході перегляду відеозаписів з технічних засобів № 471101, № 470503, № 471435 та № 474529 старшим лейтенантом поліції Володимиром Магометою та капітаном поліції Наталією Бішко в діях позивача установлено ознаки дисциплінарних проступків, про що керівництву відповідача подано відповідний рапорт. По цих фактах проводилось службове розслідування. Дисциплінарною комісією встановлено, що позивач о 10:31 перебуваючи по вул. Коперника, буд. 36, що у м. Львові зупинив водія транспортного засобу «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 за порушення Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР). Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 не дотримався порядку застосування портативних відеореєстраторів, не склав стосовно вищевказаного водія жодного адміністративного матеріалу. При цьому, зазначеним працівником поліції порушено Правила етичної поведінки поліцейських.

Вказує, що позивач після зупинки транспортного засобу «Volkswagen Transporter Т4» відкріпив з форменого одягу портативний відеореєстратор о 10:34 та поклав його у салон автомобіля «Audi А6» номерний знак НОМЕР_3 . Після цього повернувся до транспортного засобу «Volkswagen Transporter Т4».

Вищевказане сприймається дисциплінарною комісією як умисне ігнорування позивачем обов`язку виконання Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026. Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім цього вказує, що під час забезпечення контролю за дотриманням ПДР позивачем не вжито заходів щодо відкриття провадження, розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення водія транспортного засобу «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 до встановленої законодавством відповідальності, відтак не створено умов для застосування поліцейських заходів, пов`язаних із притягненням вищевказаного водія до адміністративної відповідальності.

З відеозаписів установлено, що позивач зупинив транспортний засіб «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 по вул. Коперника, що у м. Львові. Відповідно до відомостей дислокації сил та засобів батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП з 08:00 по 20:00 15.09.2022, затвердженої начальником УПП у Львівській області ДПП підполковником поліції Романом Пилипенком, зазначена адреса не входить до зони оперативного реагування працівників наряду поліції «Омега-122». Тобто, позивач самовільно залишив зону оперативного реагування, що унеможливило здійснення вказаним поліцейським профілактичних заходів та припинення правопорушень на дільниці, визначеної для несення служби.

Зважаючи на викладене позивач, який зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги працівника поліції, не вчиняти дій, що ганьблять звання поліцейського, обмежень та заборон, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законом України «Про Національну поліцію» та іншими актами законодавства України, вчинив дії, що стали підставою підозрювати його в корупційному правопорушенні з використанням наданого йому службового становища. Такі дії є проявом негідної поведінки, оскільки дискредитують звання поліцейського, негативно впливають на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку, діяльності Національної поліції України й рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції в цілому.

З урахуванням наявності у позивача на момент прийняття оскаржуваного наказу діючого дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність (наказ ДПП від 13.09.2022 №528) та посередньої службової характеристики позивача, за вчинення ним дисциплінарного проступку відповідачем винесено оскаржуваний наказ № 563 від 12.10.2022 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» у вигляді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Відтак відповідач вважає, що при прийнятті оскаржуваного наказу Департамент патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом.

Від представника позивача 10.04.2023 надійшла заява про уточнення підстав позову. Додатково зазначив, що відповідач повинен довести те, що факт відсутності відеофіксації зумовив значні та невідворотні негативні наслідки, проте з аналізу матеріалів службового розслідування, в яких визнано дії позивача протиправними, та під час розгляду справи не вбачається, що такі дії позивача призвели до неповоротних наслідків.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві та заяві про уточнення підстав позову. Просили суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП.

Управлінням патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі - Управління) 26.10.2022 видано наказ «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 26.10.2022 №260.

Підставою призначення службового розслідування слугував рапорт (вих. № 13942вн/41/12/02-2022) старшого лейтенанта поліції Володимира Магомета, капітана поліції Наталії Бішко, у якому вказувалося про порушення в діях окремих працівників УПП у Львівській області ДПП, що мають ознаки дисциплінарних проступків 15.09.2022.

За результатами службового розслідування 22.11.2022 затверджено висновок, в якому дисциплінарною комісією встановлено, зокрема, таке.

Відповідно до дислокації сил та засобів батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП з 08:00 по 20:00 15.09.2022, затвердженої начальником УПП у Львівській області ДПП підполковником поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 спільно з поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП капралом поліції ОСОБА_3 виконували службові обов`язки у зоні оперативного реагування «пл. Міцкевича» в складі пішого наряду поліції «Омега-122».

У ході службового розслідування дисциплінарною комісією здійснено перегляд відеозаписів з технічного засобу портативного відеореєстратора позивача № 471101, який був закріплений на його форменному одязі. Установлено, що на фрагменті відеозапису, який розпочинається о 10:30 зафіксовано, що позивач перебував на вулиці Коперника та протягом кількох секунд здійснював спілкування в телефонному режимі, під час якого зазначив співрозмовнику, що надає допомогу працівникам наряду поліції «Омега-121».

О 10:31 позивач зупинив автомобіль «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 . Підійшовши до водія, ОСОБА_1 привітався та попросив водія пред`явити документи, серед яких виявив тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. У подальшому позивачем установлено, що вищевказаний тимчасовий дозвіл видавався сестрі водія автомобіля «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 , котра здійснювала керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до технічних характеристик портативного відеореєстратора відеозапис здійснювався автоматично за дві хвилини до початку ввімкнення функції відеозапису.

О 10:32 на технічному засобі ввімкнулась функція відеозапису, що супроводжувалось характерним для ввімкнення портативного відеореєстратора звуком. Надалі позивач попросив водія пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та документ, що підтверджує проходження обов`язкового технічного контролю, на що водій повідомив, що полісу при собі немає, а обов`язкового технічного контролю не проходив, оскільки немає на це коштів.

Після цього ОСОБА_1 зазначив водію про заборону подальшого руху на даному автомобілі. У подальшому водій транспортного засобу «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 запитав у позивача про можливі шляхи виходу з цієї ситуації. На що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що водій отримає штраф у розмірі 500 гривень. Повторно поліцейський звернув увагу вищевказаній особі на заборону подальшого руху на зазначеному автомобілі. У цей час водій, звертаючись до працівника поліції, зазначив: «Може половину зараз і я поїхав?». Після чого позивач, не зважаючи на те, що водій раніше вже пред`являв документи, вказав останньому на необхідність повторно підготувати такі та зауважив, що згодом підійде до нього. Після чого позивач попрямував до транспортного засобу «Audi А6» номерний знак НОМЕР_3 , який стояв на проїзній частині дороги позаду автомобіля «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 . О 10:33 підніс руку до портативного відеореєстратора та вимкнув на останньому функцію відеозапису.

Відповідно до ч.3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов. - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. б) п. 31.3 розділу 31 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

На відеозаписі, який здійснювався автоматично після вимкнення функції відеозйомки, зафіксовано, що позивач підійшов до автомобіля «Audi Аб» номерний знак НОМЕР_3 та відчинив двері транспортного засобу зі сторони водія. У цей час у салоні автомобіля перебували капрал поліції ОСОБА_4 , капрал поліції ОСОБА_8, капрал поліції ОСОБА_9. Звертаючись до них позивач запитав: «Хто такий умнік з тими камерами?», вживаючи при цьому ненормативну лексику. Вище зазначені поліцейські по факту запитання конкретної відповіді не надали. Надалі старший лейтенант поліції ОСОБА_1 звернувся до капрала поліції ОСОБА_6 з проханням передати йому планшетний пристрій.

О 10:34 Позивач відкріпив з форменого одягу портативний відеореєстратор та поклав його у салон автомобіля «Audi А6» номерний знак НОМЕР_3 . Надалі відеозапис містить фіксацію розмови капрала поліції ОСОБА_5 , капрала поліції ОСОБА_8 та капрала поліції ОСОБА_6 .

Вищевказане сприйнято дисциплінарною комісією як умисне ігнорування позивачем обов`язку виконання Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026.

Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, то мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 (далі - Інструкція №1026) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції (підпункт 2 пункту 1, пункту 2 розділу VII Інструкції №1026).

Дисциплінарною комісією проведено також огляд відеозаписів з портативних відеореєстраторів інших поліцейських, які в цей час перебували в салоні автомобіля «Audi Аб» номерний знак НОМЕР_3 .

Аналізом відеозаписів з портативних відеореєстраторів дисциплінарною комісією встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , зупинивши автомобіль «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 , звертаючись до водія, не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання, не озвучив водію конкретну причину зупинки з детальним описом підстави такої зупинки. Окрім цього, зазначений працівник поліції відеофіксацію події здійснював не у повному обсязі, з власної ініціативи вимкнув функцію відеозапису на портативному відеореєстраторі, що знаходився у його користуванні, не завершивши спілкування з вищевказаним водієм, свідомо залишив технічний засіб у салоні автомобіля «Audi А6» номерний знак НОМЕР_3 .

З даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» дисциплінарною комісією встановлено, що 15.09.2022 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 жодних адміністративних матеріалів стосовно водія, який 15.09.2022 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_4 по вул. Коперника, що у м. Львові, не складено.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що під час забезпечення контролю за дотриманням ПДР позивачем не вжито заходів щодо відкриття провадження, розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення водія транспортного засіб «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 до встановленої законодавством відповідальності.

Крім цього, дисциплінарною комісією встановлено, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 поза межами закріпленої за ним зони оперативного реагування.

Під час проведення службового розслідування позивач ознайомився з вказаними вище відеозаписами та надав пояснення дисциплінарній комісії по суті обставин цих порушень.

В ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією опитаний також безпосередній керівник позивача - командир роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП капітан поліції ОСОБА_7 який повідомив, що відповідно до завдань та обов`язків, передбачених посадовою інструкцією командира роти він в межах компетенції та повноважень сприяє забезпеченню реалізації задач патрульної поліції у межах завдань Національної поліції України та здійснює заходи, спрямовані на забезпечення ефективної організації роботи з метою забезпечення якісного та ефективного виконання задач та функцій, покладених на УПП у Львівській області ДПП. Перед застосуванням на службу підпорядкованому особовому складу роти № 1 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_7 проводиться інструктаж, під час якого наголошується на неухильному дотриманні вимог чинного законодавства, зокрема Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про запобігання корупції», КУпАП, а також наказів Міністерства внутрішніх справ України.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що 15.09.2022 позивач та інші учасники службового розслідування допустили порушення службової дисципліни, що виразилось у наступному.

Перебуваючи у складі пішого наряду поліції позивач користувався приватним транспортним засобом «Audi А6» номерний знак НОМЕР_3 . У проміжок часу з 10:30 по 10:36 15.09.2022 ОСОБА_1 проявив безвідповідальне ставлення до виконання службових обов`язків, не забезпечив реалізацію основних повноважень поліції та виконання основних обов`язків поліцейських, не здійснював превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, не виявляв причин та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень.

Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та інші працівники Управління спілкуючись між собою, не дотримались норм ділового мовлення та допустили використання ненормативної лексики.

Окрім цього, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та капрал поліції ОСОБА_3 самовільно залишили зону оперативного реагування, що унеможливило здійснення вказаними поліцейськими профілактичних заходів та припинення правопорушень на дільниці, визначеній для несення служби.

Позивач, звертаючись до водія транспортного засобу «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 , не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання, не озвучив водію конкретну причину зупинки з детальним описом підстави такої зупинки, не перевірив по базі даних системи ІПНП транспортний засіб «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 та особу водія.

Позивач під час забезпечення ним контролю за дотриманням ПДР по вул. Коперника, що у м. Львові, проявив несумлінне та некомпетентне виконання Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у невжитті заходів щодо відкриття провадження, розгляду справи про адміністративне правопорушення, відтак не створив умов для застосування поліцейських заходів, пов`язаних із притягненням водія транспортного засобу «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 до встановленої Законом України адміністративної відповідальності.

На підставі зібраних у ході проведення службового розслідування матеріалів, дисциплінарна комісія дійшла до висновку, що позивачем не додержано вимог абзаців другого, третього пункту 1 Правил етичної поведінки, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, які передбачають реалізацію чітко визначених положень, закріплених у законодавстві, зокрема неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Умисне не виконання Інструкції № 1026, яка містить вимоги про вчинення певних дій, зокрема здійснення безперервної відеофіксації, демонструє не налаштованість на належну реалізацію повноважень Національної поліції України, а відсутність внутрішньої самодисципліни та самоконтролю, не відповідає цілям та завданням, які ставляться перед поліцейськими. Така діяльність ОСОБА_1 дисциплінарною комісією визнана безвідповідальною та нерезультативною, адже призвела до несприятливих наслідків, що негативно вплинули на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції України.

Наказом Департаменту патрульної поліції № 563 від 12.10.2022 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення», за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 8, пунктів 1, 2 частини першої, частини третьої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 8 частини першої статті 23, пункту 3 частини другої статті 25, частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, статті 8 КУпАП, пунктів 1, 2, 9, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців другого, третього, одинадцятого пункту 1 розділу II, абзацу першого пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, пункту 5 розділу II, підпункту 2 пункту 1, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, пункту 13 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.04.2020 № 357, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 № 1705, на підставі пункту 5 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Крім цього судом встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції № 528 від 13.09.2022 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» до ОСОБА_1 застосовано також дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Не погоджуючись з наказом № 563 від 12.10.2022 позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015р.

Відповідно до ст.3 зазначеного Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.6 цього Закону поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 7 вказаного Закону встановлено, що обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування. Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання. У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності. У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування, відповідний злочинів, вчинених поліцейськими.

Частинами 1 та 3 ст.18 цього Закону встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді. Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Відповідно до ст.19 цього Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» вказані основні повноваження поліції. Відповідно до п.1, 2, 3 та 8 ч.1 цієї статті поліція здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

Частиною 3 ст.35 цього Закону передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зокрема поліцейські, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Статтею 42 цього Закону передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконують службові повноваження та професійні обов`язки, рішення та доручення органів і осіб, яким вони підпорядковані, підзвітні або підконтрольні, не допускають зловживань та неефективного використання державної і комунальної власності.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затв. Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018р., передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 3, 6, 7, 11 ч.3 ст.1 цього Статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до ст.11 зазначеного Статуту поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно з ст.12 зазначеного Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.3 ст.13 цього Статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Згідно зі ст.14 вказаного Статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з ч.1 ст.16 цього Статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Частинами 1 і 2 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затв. наказом МВС України № 893 від 07.11.2018р., визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Із змісту заявленого позову слідує, що в основу вимог позивача покладені дві обставини: неповнота проведеного службового розслідування, а також те, що не проведення ним відеофіксації події, яку відповідач вважає дисциплінарним проступком, не спричинило будь-яких негативних невідворотних наслідків.

Під час судового розгляду вказані твердження позивача не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Приписами ст.40 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015 «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, які поліція може закріплювати на однострої.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.

Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

З метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 затверджена Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Згідно з п.2 розд. І цієї Інструкції №1026 застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Пунктом 2 розд. ІІ зазначеної Інструкції №1026 встановлено, що портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

У відповідності до п.п.4, 5, 6 розд. ІІ вказаної Інструкції №1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання (п.п.5, 6 розд.ІІ згаданої Інструкції).

Відповідно до п.2 розд. ІІІ зазначеної Інструкції №1026 включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Під час судового розгляду справи та за результатами дослідження наявних у справі доказів судом встановлено, що позивач о 10:31 перебуваючи по вул. Коперника, буд. 36, що у м. Львові зупинив водія транспортного засобу «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 за порушення Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Під час спілкування з останнім недотримався порядку застосування портативних відеореєстраторів, не склав стосовно вищевказаного водія жодного адміністративного матеріалу.

Також встановлено, що позивач відеофіксацію вищевказаної події здійснював не у повному обсязі, з власної ініціативи, не завершивши спілкування з водієм, вимкнув портативний відеореєстратор. У подальшому відкріпив технічний засіб з форменого одягу та залишив його у салоні автомобіля «Audi А6» номерний знак НОМЕР_3 , що унеможливило встановлення чіткого розвитку події, що мала місце 15.09.2022 за адресою: вул. Коперника, що у м. Львові.

Водночас, вищевказана Інструкція №1026 встановлює імперативний обов`язок поліцейського здійснювати повну відеофіксацію. При цьому, фіксування порушення повинно здійснюватися поліцейським безпосередньо з моменту початку виконання ним службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення.

Позивач під час службового розслідування та в суді пояснив, що відеозйомку події за участі вищевказаного авто та водія останнього здійснював частково. Повідомити причину зняття портативного відеореєстратора та залишення його в машині не міг. Повернувся до водія транспортного засобу Фольсваґен Т4 з метою скоріш за все відпустити.

Підтвердженням висновків службового розслідування є досліджені відеоматеріали, які долучені ДПП до справи, з яких судом встановлено, що о 10:34 год позивач відкріпив з форменного одягу портативний відеореєстратор та поклав його у салон автомобіля «Audi А6» номерний знак НОМЕР_3 та не здійснював відеофіксацію подій.

Вказані обставити свідчать про порушення позивачем вимог п.п.4, 5 розд.ІІ, п.2 розд.VІІ Інструкції № 1026.

Таким чином, зміст матеріалів дисциплінарної справи свідчить про порушення ОСОБА_1 основних обов`язків поліцейського в частині сумлінного і професійного виконання своїх посадових обов`язків, зокрема, щодо закріплення відеореєстратора на однострої та здійснення відеофіксації під час виконання службових обов`язків.

Крім цього позивачем допущено ряд інших порушень, зокрема перебуваючи у складі пішого наряду поліції Омега-122 ОСОБА_1 самовільно залишив зону оперативного реагування, що унеможливило здійснення вказаним поліцейськими профілактичних заходів та припинення правопорушень на дільниці, визначеній для несення служби.

Позивач та інші працівники Управління спілкуючись між собою, не дотримались норм ділового мовлення та допустили використання ненормативної лексики.

Позивач, звертаючись до водія транспортного засобу «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 , не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання, не озвучив водію конкретну причину зупинки з детальним описом підстави такої зупинки, не перевірив по базі даних системи ІПНП транспортний засіб «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 та особу водія.

ОСОБА_1 під час забезпечення ним контролю за дотриманням ПДР по вул. Коперника, що у м. Львові, проявив не сумлінне та не компетентне виконання Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у не вжитті заходів щодо відкриття провадження, розгляду справи про адміністративне правопорушення, відтак не створив умов для застосування поліцейських заходів, пов`язаних із притягненням водія транспортного засобу «Volkswagen Transporter Т4» номерний знак НОМЕР_2 до встановленої Законом України адміністративної відповідальності.

Позивачем та його представником вказані висновки службового розслідування не спростовані.

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 по справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

При цьому, службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Дотримання вимог Дисциплінарного статуту та Присяги є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того, перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції України.

Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Суд звертає увагу, що під час службового розслідування позивач скористався правом на надання пояснень, у яких не спростував факту виявлених порушень, а вину щодо недотримання ним певних нормативно правових документів, що регламентують діяльність працівника поліції визнав частково, оскільки не пам`ятає чітко цієї події.

Суд враховує, що висновок службового розслідування у цій справі містить обґрунтовані відомості щодо наявності причинного зв`язку між переліченими неправомірними діяннями позивача та їх наслідками, а також про ставлення його до вчиненого.

Доводи позивача щодо протиправності застосування до нього дисциплінарного стягнення, не враховують усіх обставин справи та спростовуються фактичними даними, встановленими під час розгляду справи.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, враховуючи зміст наданих пояснень та даючи аналіз висновку службового розслідування та оспорюваному наказу, суд приходить до висновку про те, що оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах недотримання вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

В свою чергу, позивачем не надано докази, які спростовують висновки дисциплінарного провадження та можуть свідчити про невчинення дисциплінарного проступку.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, заперечення відповідача були перевірені та проаналізовані під час розгляду справи. Суд дійшов висновку, що аргументи позивача не спростовують висновків дисциплінарної комісії. Судом не встановлено порушень порядку проведення службового розслідування, а тому відсутні підстави вважати оскаржуваний наказ протиправним у зв`язку з порушенням процедури накладення дисциплінарного стягнення.

Надаючи оцінку доводам сторін щодо виду дисциплінарного стягнення суд враховує таке.

Частинами 1 та 9 ст.20 Дисциплінарного статуту передбачено, що повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом.

Повноваження щодо оцінки результатів службового розслідування, тяжкості проступку та обставин, за яких його скоєно, розмір заподіяної шкоди, попередньої поведінки винної особи та визнання нею вини тощо, визначення виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до конкретної особи є виключними повноваженнями відповідного керівника, який реалізуючи такі повноваження приймає відповідний наказ про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Водночас, нормами ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту передбачено, що у період дії воєнного стану дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого.

Вказані вимоги є імперативними для відповідача та повинні бути виконані ним відповідно до вимог закону. Жодних винятків із встановленого правила чинними нормативно-правовими актами не передбачено.

Таким чином, при виборі виду дисциплінарного стягнення відповідач зобов`язаний керуватись положеннями ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту та враховувати діюче дисциплінарне стягнення позивача (наказ Департаменту патрульної поліції № 528 від 13.09.2022) - попередження про неповну службову відповідність.

А тому суд дійшов висноку, що відповідачем правомірно застосовано наступне дисциплінарне стягнення в порядку зростання - пониження у спеціальному званні на один ступінь, як передбачено п. 5 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту.

Вищенаведені фактичні обставини, які були встановлені судом під час розгляду справи, підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені та долучені до матеріалів справи, а також електронними доказами, відтак свідчать про те, що позивачем у справі допущено порушення вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських.

Таким чином, суд дійшов висновку про підтвердження обставин недодержання позивачем вимог частини першої статті 8, пунктів 1, 2 частини першої, частини третьої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 8 частини першої статті 23, пункту 3 частини другої статті 25, частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, статті 8 КУпАП, пунктів 1, 2, 9, 13 частини третьої статті 1, частини п`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців другого, третього, одинадцятого пункту 1 розділу II, абзацу першого пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, пункту 5 розділу II, підпункту 2 пункту 1, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, пункту 13 розділу XIII Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.04.2020 № 357, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції інспектора патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 № 1705, на підставі пункту 5 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, внаслідок чого, відповідач при винесенні вказаного наказу діяв у межах та на підставі наданих йому повноважень. У зв`язку із чим відсутні підстави вважати оскаржуваний наказ від 21.12.2022 №678 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» протиправним, відтак, позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Решта доводів сторін, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів в повному об`ємі правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Щодо судових витрат, то відповідно до ст.139 КАС України такі стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 27.07.2023.

Суддя Р.І. Кузан