Справа № 640/11447/22
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Сорочка Є.О.

за участі секретаря судового засідання Дудин А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Чаку Євгена Васильовича про самовідвід у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, третя особа - Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, третя особа - Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 07.06.2022 про заборону в`їзду на територію України строком на три роки громадянину Республіки Грузія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов`язання Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області направити до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про скасування рішення від 07.06.2022 про заборону в`їзду на територію України строком на три роки громадянину Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання протиправним та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 від 03.01.2023 №772; визнання протиправним та скасування рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування посвідки на постійне проживання на території України; визнання протиправним та скасування рішення про скасування рішення ВІГРФО Головного управління МВС України в Київській області від 23.10.2008 №17/6563 про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування, визнання недійсною та такою, що підлягає вилученню та знищенню, видану на підставі цього дозволу посвідку на постійне проживання НОМЕР_1 від 28.01.2016 громадянину Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилученню відповідної інформації про скасування дозволу на імміграцію громадянину Грузії ОСОБА_1 направити до апарату Державної міграційної служби України, АДПС України, ініціатору подання, внести дані про посвідку на постійне проживання до ЄІАС ІП «ФМ «Недійсні документи»; зобов`язання Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області поновити дію посвідки на постійне проживання в Україні громадянину Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 29 березня 2023 року позов задовольнив у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням, відповідав подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2023 року для розгляду зазначеної справи було визначено колегію суддів у складі головуючого судді Чаку Є.В., суддів: Коротких А.Ю., Єгорової Н.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2023 року було визначено колегію суддів у складі головуючого судді Чаку Є.В., суддів Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.

26.07.2023 суддею Чаку Є.В. подано заяву про самовідвід.

Розглянувши вказану заяву, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Враховуючи, що існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Перевіряючи наявність правових підстав для задоволення вказаної заяви, суд установив, що предметом даного спору є, зокрема рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 від 03.01.2023 №772.

У свою чергу, питанню наявності правових підстав для скасування дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 , суддею Чаку Є.В. вже надавалася оцінка під час розгляду справи №320/3781/19.

Так, 25 лютого 2020 колегією суддів у складі головуючого судді Файдюка В.В., суддів Чаку Є.В. та Мєзєнцева Є.В. було розглянуто справу № 320/3781/19 за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, третя особа Головне управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 29 березня 2019 року №64 про скасування дозволу позивачу на імміграцію в Україну; визнання протиправним та скасування рішення від 25 червня 2019 року про примусове повернення до країни походження або до третьої країни громадянина Грузії ОСОБА_1 .

За результатами апеляційного розгляду вказаної справи колегією суддів ухвалено постанову від 25 лютого 2020, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області, третя особа Головне управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено у повному обсязі.

Під час розгляду вказаної справи колегією суддів була надана оцінка подання ГУ НП в Київській області на підставі якого відповідачем складено висновок та прийнято рішення про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну. Колегія суддів дійшла висновку, що настання негативних наслідків з боку позивача на території України є лише теоретичним припущенням суб`єкта владних повноважень, які можуть наступити або не наступити взагалі. Обставини, зазначені у поданні щодо того, що позивач входить до числа осіб кримінальної спрямованості, близьким оточенням якого є «злодії в законі», яким підконтрольні організаційні групи та злочинні організації, не підтверджені матеріалами перевірки, проведеної відповідачем. Зазначені у висновку від 29 березня 2019 року обставини не містять жодних обґрунтувань і доказів вчинення позивачем протиправних дій, які створюють загрозу громадському порядку України чи несуть загрозу здоров`ю, порушують права та законні інтереси громадян та впливають на погіршення криміногенної ситуації, як наслідок, дії відповідача призвели до безпідставного позбавлення гарантованого Конституцією України права громадянина іншої держави на постійне проживання в Україні за відсутності доведеного факту порушення, визначеного п. 3,4 ч.1 статті 12 Закону, у відповідності до чинного законодавства.

У адміністративній справі № 640/11447/22 ОСОБА_1 також просить скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 від 03.01.2023 №772.

Враховуючи те, що суддя Чаку Є.В. вже робив свої висновки щодо наявності правових підстав для скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Грузії ОСОБА_1 , то з огляду на необхідність уникнення сумнівів у його неупередженості та об`єктивності при розгляді апеляційної скарги, у відповідності до пункту 4 частини першої статті 36 КАС, заява судді про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39-41, 248, 325 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву судді Чаку Євгена Васильовича про самовідвід у справі № 640/11447/22 - задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О.Сорочко