Справа № 580/4115/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у залишенні позовної заяви без розгляду

18 липня 2023 року справа № 580/4115/23 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Могили І.,

представника позивача адвоката Осадчого О. (за ордером),

представників відповідача Сліпченко І., Коваленко А. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду клопотання відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

встановив:

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду знаходиться справа №580/4115/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції, зобов`язання поновити на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження розгляд справи по суті призначено судове засідання на 10.00 год. 18.07.2023.

До початку судового засідання відповідач Головне управління Національної поліції в Черкаській області подало до суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, обгрунтовану наступними обставинами.

Наказом від 18.04.2023 №104 о/с відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено з 19.04.2023. у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Копію наказу ГУНП від 17.04.2023 №596 ОСОБА_1 отримав 19.04.2023, а наказ від 18.04.2023 №104 о/с 20.04.2023, про що свідчить його підпис на копіях наказів. Позивач звернувся до суду 29.05.2023 з пропуском 15 денного строку з дня ознайомлення з наказами, передбаченого частиною 4 статті 31 Розділу 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Вважає, що причини пропуску строку звернення до суду є неповажними, оскільки представник позивача 25.04.2023 отримав відповідь на свій адвокатський запит 20.04.2023, в якому ГУНП повідомило про вартість виготовлення копій, які йому були необхідні, та сплатив їх вартість лише 01.05.2023, при цьому копії підтверджуючих документів направив до ГУНП аж 08.05.2023.

Тобто з 25.04.2023 по 08.05.2023 минуло 13 днів, з невідомих причин позивач не вживав всіх залежних від нього дій, не сприяв пришвидшенню процесу отримання бажаних копій з метою вчасного подання позову в установлений законом строк до 05.05.2023.

Таким чином, позивач не надав належних та беззаперечних доказів на підтвердження поважності пропуску встановленого законом строку звернення до суду.

У судовому засіданні представники відповідача заявлене клопотання підтримали та просили задовольнити.

Представник позивача проти заявленого клопотання заперечив, зазначив, що питання щодо поновлення строку звернення до суду вирішено ухвалою суду від 05.06.2023.

Розглянувши заявлене клопотання суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 5 вказаної статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 статті 31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

Отже спеціальним законом встановлено строк звернення до суду у разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, а саме: 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу.

Судом встановлено, що наказом від 18.04.2023 №104 о/с позивача звільнено зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з 19.04.2023. Копію наказу ГУНП від 18.04.2023 №104 о/с позивач отримав 20.04.2023, отже строк на звернення до суду (15 днів від дати отримання копії наказу про звільнення зі служби) закінчився 05.05.2023.

Позивач звернувся до суду з позовом 29.05.2023, тобто з пропуском 15 денного строку, у позовній заяві просив поновити строк звернення до суду, пропущений з поважних причин, обгрунтувавши клопотання необхідністю отримання висновку про результати службового розслідування, відсутність якого унеможливлювала підготовку позовної заяви.

Судом встановлено, що 20.04.2023 представник позивача адвокат Уланов М.Д. подав відповідачу адвокатський запит про надання копії висновку та всіх матеріалів службового розслідування стосовно позивача.

Листом від 25.04.2023 №48/У-баз відповідач повідомив представника позивача про те, що для задоволення адвокатського запиту про надання письмової інформації необхідне виготовлення копії документу об`ємом 332 сторінки формату А4, що передбачає відшкодування ГУНП в Черкаській області фактичних витрат на копіювання документів, розмір яких становить 1782,84 грн згідно наданого рахунку. Лист був направлений засобами поштового зв`язку.

01.05.2023 оплата у сумі 1782,84 грн була здійснена та копія банківської квитанції була направлена відповідачу листом від 08.05.2023.

У відповідь відповідач супровідним листом від 12.05.2023 №48/У-баз надав наручно представнику позивача адвокату Уланову М. копії матеріалів на 332 аркушах.

Частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Отже відсутність висновку службового розслідування є істотною перешкодою, внаслідок якої підготовка позовної заяви та звернення до суду є неможливими.

Станом на 05.05.2023 (закінчення 15 денного строку звернення до суду) у представника позивача були відсутні матеріали службового розслідування, що унеможливило підготовку позовної заяви та звернення до суду у визначений строк, тобто строк звернення до суду пропущений з поважних причин.

Щодо доводів відповідача про те, що з 25.04.2023 по 08.05.2023 минуло 13 днів, і з невідомих причин позивач не вживав всіх залежних від нього дій, не сприяв пришвидшенню процесу отримання бажаних копій з метою вчасного подання позову в установлений законом строк 05.05.2023 суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22 - 23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Проте при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції.

Суд зазначає, що представник позивача адвокат Уланов М. вчиняв дії щодо отримання матеріалів службового розслідування у розумні строки, тому відмова у поновленні строку звернення до суду у даній справі буде надмірним формалізмом та спричинить у позивача неможливість доступу до суду, що є порушенням принципу верховенства права.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

В свою чергу частиною 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на вищезазначене суд не вбачає підстав для відступу від висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду, викладеного в ухвалі від 05.06.2023, тому вважає, що підстави для задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду відсутні.

Керуючись ст. 122,123,240, 241-243. 248,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ухвалив:

У задоволенні клопотання відповідача Головного управління Національної поліції в Черкаській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі №580/4115/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути викладені у апеляційній скарзі на рішення суду у справі.

Повний текст ухвали складений 23 липня 2023 року.

Головуючий Алла РУДЕНКО