Справа № 580/6171/23
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

24 липня 2023 року Справа № 580/6171/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в особі представника Шимановського Артема Володимировича про забезпечення позову у адміністративній справі №580/6171/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кваліфікаційна комісія з видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника про визнання незаконним та скасування наказу про анулювання кваліфікаційного сертифікату, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в особі представника Шимановського Артема Володимировича з позовною заявою до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кваліфікаційна комісія з видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника, у якій просить визнати незаконним та скасувати наказ №209 від 06.07.2023 в частині анулювання позивачці кваліфікаційного сертифікату від 12.03.2019 №014115.

До позовної заяви позивач додала заяву про забезпечення позову, у якій просить зупинити дію акту індивідуальної дії наказу Держгеокадастру №209 від 06.07.2023 в частині анулювання позивачці кваліфікаційного сертифікату від 12.03.2019 №014115 (пункт 1 додатку) до набрання у справі рішенням законної сили.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач посилається на такі обставини.

Оскаржуваний наказ в частині анулювання позивачці кваліфікаційного сертифікату від 12.03.2019 №014115 (пункт 1 додатку) є очевидно протиправним, оскільки відсутній факт порушення прав будь-якої особи як єдина підстава анулювання сертифікату інженера-землевпорядника (абзац третій статті 68 Закону України «Про землеустрій»), а анулювання сертифікату призведе до порушення фундаментального права на доступ до професії інженера-землевпорядника, що гарантована в тому числі приписами статті 43 Конституції України.

Оскаржуваний протиправний наказ призводить до порушення прав позивачки на роботу вдома як особи з інвалідністю, оскільки виконання більшості функцій інженера-землевпорядника здійснюється через електронний кабінет інженера-землевпорядника шляхом авторизованого доступу до нього ( стаття 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю»).

Однією з особливостей судового способу захисту порушеного права є необхідність значного часу для розгляду справи, що може створити негативні наслідки для особи, яка потерпіла від правопорушення. і може статися так, що розгляд справи взагалі втратить будь-який сенс.

Ухвалою судді від 24.07.2023 відкрито позовне провадження у справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд у постанові від 11.02.2022 у справі №640/18852/21 зазначив, що наявність очевидних ознак протиправності спірного рішення у частині може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке ймовірно стосуються прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

З приводу наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то Верховним Судом у постановах від 16 травня 2019 року у справі №826/14303/ 18, від 12 лютого 2020 року у справі №640/17408/19 та від 27 лютого 2020 року у справі №640/16242/19 зазначено, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом (beyond reasonable doubt). Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. В іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивача до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію у справі.

Позивач як на підставу забезпечення позову зазначає, що наказ Держгеокадастру №209 від 06.07.2023 (пункт 1), яким анульовано кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 12.03.2019 №014115, є очевидно протиправним, оскільки відсутній факт порушення прав будь-якої особи як єдина підстава анулювання сертифікату інженера-землевпорядника (абзац третій статті 68 Закону України «Про землеустрій»).

Згідно частин 1, 3, 4 статті 66 Закону України «Про землеустрій» професійною діяльністю у сфері землеустрою можуть займатися особи, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою; відповідальними особами за якість робіт із землеустрою можуть бути лише сертифіковані інженери-землевпорядники; сертифікованими інженерами-землевпорядниками є особи, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою, мають стаж роботи за спеціальністю не менше одного року, склали кваліфікаційний іспит, одержали сертифікат та зареєстровані в Державному реєстрі сертифікованих інженерів-землевпорядників відповідно до цього Закону.

Частиною 19 статті 66 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника анулюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, зокрема, в) за поданням Кваліфікаційної комісії в разі встановлення факту порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою відповідно до статті 68 цього Закону.

Згідно частини 2 статті 68 Закону України «Про землеустрій» кваліфікаційна комісія за результатами розгляду письмових звернень заінтересованих осіб, замовників документації із землеустрою, органів державної влади та місцевого самоврядування, саморегулівних організацій у сфері землеустрою робить подання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, про позбавлення сертифікованого інженера-землевпорядника кваліфікаційного сертифіката (його анулювання) з підстави встановлення Кваліфікаційною комісією факту порушення сертифікованим інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою та Державного земельного кадастру, що призвело до порушення прав та/або законних інтересів замовників документації із землеустрою, юридичних або фізичних осіб, держави, територіальної громади, на підставі розгляду письмових звернень таких осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Отже умовою анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника є наявність порушення прав та/або законних інтересів замовників документації із землеустрою, юридичних або фізичних осіб, держави, територіальної громади внаслідок порушення інженером-землевпорядником законодавства у сфері землеустрою та Державного земельного кадастру.

З копії протоколу засідання Кваліфікаційної комісії з питань видачі та анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника №6 від 29.06.2023 вбачається, що підставою анулювання сертифіката інженера-землевпорядника від 12.03.2019 №014115 слугувало порушення позивачкою пункту 2 розділу V11»Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» та пункту 115 Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012, яке полягало у тому, що при розгляді заяви ОСОБА_2 від 15.05.2023 №ЗВ-023 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку до заяви була додана сканована копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №176028, зареєстрованого в Книзі записів державних актів направо власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №5, будь-яких інших документів до заяви долучено не було.

Рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №РВ-023 від 26.05.2023 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки з підстав невідповідності поданих документів вимогам статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п.п. 110, 111 Постанови Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру».

Враховуючи рішення державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №РВ-023 від 26.05.2023, яке може свідчити про ймовірне порушення прав ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що вказана обставина свідчить про відсутність очевидної протиправності оскаржуваного наказу на час розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд зауважує, що судження позивача про очевидно протиправний характер рішення має суб`єктивний характер та обумовлено його процесуальним становищем.

Щодо посилання позивача на ту обставину, що анулювання сертифікату призведе до порушення фундаментального права на доступ до професії інженера-землевпорядника, що гарантована в тому числі приписами статті 43 Конституції України, суд зазначає, що у разі задоволення позову порушене право заявника буде відновлено з моменту його порушення, але лише при розгляді справи по суті.

Тобто невжиття заходів забезпечення позову не може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Щодо посилання на ту обставину, що оскаржуваний протиправний наказ призводить до порушення прав позивачки на роботу вдома як особи з інвалідністю, оскільки виконання більшості функцій інженера-землевпорядника здійснюється через електронний кабінет інженера-землевпорядника шляхом авторизованого доступу до нього ( стаття 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю») та необхідність значного часу для розгляду справи, що може створити негативні наслідки для особи, яка потерпіла від правопорушення, і може статися так, що розгляд справи взагалі втратить будь-який сенс суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №800/521/17) висловила свою позицію щодо забезпечення позову шляхом заборони видавати накази про припинення трудових відносин.

Так, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. У разі задоволення такої заяви позивача, суд своєю ухвалою фактично подовжує правовідносини публічної служби для позивача, але ухвала суду про забезпечення позову не може бути підставою для виникнення та зміни таких правовідносин.

Суд вважає, що висновки вказані висновки Великої Палати Верховного Суду можуть бути застосовані у даній справі, оскільки забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Держгеокадастру №209 від 06.07.2023 в частині анулювання ОСОБА_1 кваліфікаційного сертифікату від 12.03.2019 №014115 (пункт 1 додатку) до набрання рішенням у справі законної сили фактично призведе до продовження дії сертифікату інженера-землевпорядника, тобто до вирішення спору по суті до набрання рішенням суду законної сили.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Згідно з частиною 5 статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 139, 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №580/6171/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Алла РУДЕНКО