Справа № 320/21692/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

26 липня 2023 року справа № 320/21692/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому позивач просить суд:

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві () зняти з податкового обліку фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві () закрити інтегровану картку платника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з одночасним формуванням відомостей про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, протягом якого позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у сумі 1073,60 грн., або уточнити позовні вимоги.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову від 23.06.2023, в якій заявник просить суд:

- вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві () про зобов`язання зняти з податкового обліку фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); закрити інтегровану картку платника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з одночасним формуванням відомостей про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску, заборонити Головному управлінню Державної податкової служби у м. Києві () до набрання чинності остаточним рішенням суду у цій справі здійснювати нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та формувати податкову вимогу щодо сплати такого зобов`язання (недоїмки).

Вказану заяву зареєстровано в КП "Діловодство спеціалізованого суду" 26.07.2023 та було передано судді Кушновій А.О. для розгляду 26.07.2023, що підтверджується відповідним актом відділу канцелярії суду.

Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-3 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Оцінивши зміст заяви про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, суд не вбачає необхідності для повідомлення учасників справи про виклик у судове засідання, отже розгляд такої заяви здійснюється судом без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої, другої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем вказано на те, що 17.06.2022 Окружним адміністративним судом м. Києва у справі №640/22878/20 задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги від 08.05.2019 №Ф-56476-17 про стягнення боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 21030,90 грн., яким встановлено відсутність у ОСОБА_1 обов`язку зі сплати єдиного соціального внеску як фізичною-особою підприємцем, оскільки позивач не здійснювала підприємницьку діяльність та не включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказане судове рішення набрало законної сили 12.08.2022.

Позивач зазначає, що всупереч вказаному судовому рішенню суду, відповідачем продовжується нарахування ОСОБА_1 єдиного внеску, та станом на 31.12.2022 за ОСОБА_1 рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 16751 грн. Повідомляє суду, що сплачена позивачем вимога в сумі 21030,90 грн. позивачу досі не повернута. Сукупність вказаних дій відповідача (невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, несвоєчасне та неправильне ведення картки платника податків, наявність в цій картці недостовірної інформації, направлення кореспонденції на неактуальну адресу, невідшкодування суми, сплаченої позивачем по вимозі тощо) дозволяє стверджувати про грубе порушення ним законних прав та інтересів позивача та очевидну протиправність дій відповідача, а також високу вірогідність істотного ускладнення ефективного захисту та поновлення прав позивачу, спричинення йому значної шкоди.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд зазначає таке.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 826/7496/18, від 14.05.2020 у справі № 640/20626/18.

Вирішуючи подану заяву про забезпечення позову, суд виходить із того, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Суд зазначає, що правомірність та оцінка дій відповідача щодо не зняття з податкового обліку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та не закриття інтегрованої картки платника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з одночасним формуванням відомостей про відсутність заборгованості зі сплати єдиного внеску підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті щодо оскарження таких дій та буде надана судом за результатами розгляду справи.

Поряд з цим, задоволення вимог цієї заяви, на думку суду, призведе до фактичного вирішення справи по суті позовних вимог, що є неприпустимим.

Так, судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі від 17.06.2022 у справі №640/22878/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у м. Києві №Ф-56476-17 від 08.05.2019 року про стягнення боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 21030,90 грн.

Згідно з відміткою в Єдиному державному реєстру судових рішень вказане судове рішення набрало законної сили 18.07.2022.

До позовної заяви позивачем додано роздруківку інформації з кабінету платника ОСОБА_1 , з якої вбачається, що станом на 31.12.2022 за ОСОБА_1 рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 16751,00 грн.

Позивач вважає такі дії контролюючого органу протиправними та такими, що грубо порушують права позивача.

При вирішенні заяви позивача про забезпечення позову суд зазначає, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах, оскільки таке рішення суперечитиме законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

При цьому суд зазначає, що позивачем не наведено аргументованих доводів на підтвердження того, чому невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Так само не розкрито у заяві доводів позивача про те, що у випадку забезпечення позову позивач буде вимушений докласти значні зусилля для відновлення своїх прав.

Отже доказів, у розумінні статей 73, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення судового рішення в адміністративній справі, а також, що відновлення прав та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було.

Водночас суд наголошує, що порушене право заявника буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде встановлено судом під час розгляду справи по суті.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, суд зазначає, що протиправність дій відповідача може бути встановлено лише під час розгляду адміністративної справи по суті.

Суд також звертає увагу, що згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому суд зазначає, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено повноважень адміністративного суду в рамках розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову позбавляти суб`єкта владних повноважень наданих йому чинним законодавством повноважень, втручатися в такі повноваження або обмежувати його в реалізації ним владної компетенції.

Виходячи з наведеного, у суду немає підстав для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Відповідачу до набрання чинності остаточним рішенням суду у цій справі здійснювати нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та формувати податкову вимогу щодо сплати такого зобов`язання (недоїмки), а факт оскарження платником податків до суду дій щодо продовження нарахування ОСОБА_2 єдиного внеску не повинен бути перешкодою для вжиття контролюючим органом заходів, передбачених Податковим кодексом України.

При цьому суду невідомі підстави виникнення заборгованості з ЄСВ в інтегрованій картці платника, щоб достеменно з`ясувати чи є заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 16751,00 грн. станом на 31.12.2022 за ОСОБА_1 тією самою сумою заборгованості, яка визначені у вимозі Головного управління ДПС у м. Києві №Ф-56476-17 від 08.05.2019 року про стягнення боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 21030,90 грн.

Ці обставини можливо встановити тільки під час розгляду справи по суті.

Отже, суд під час вирішення про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову виходить з того, що владні управлінські функції суб`єкта владних повноважень не можуть бути змінені або обмежені судом, оскільки вони передбачені законом.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою.

Згідно з ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладених позивачем обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу до набрання чинності остаточним рішенням суду у цій справі здійснювати нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та формувати податкову вимогу щодо сплати такого зобов`язання (недоїмки), слід відмовити.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову від 23.06.2023, - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 26.07.2023.

Суддя Кушнова А.О.