Справа № 440/5000/23
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/5000/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про:

- визнання неправомірною відмови Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформленої наказом від 01.03.2023 №5-ф та його скасування;

- зобов`язання Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, протягом місяця, розглянути заяву та документи ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю сина, капітана ОСОБА_2 , при проходженні військової служби та призначити і виплатити одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/5000/23. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників справи у письмовому провадженні на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Позивач, ОСОБА_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.04.1990.

ОСОБА_2 з 02.07.2012 по 15.01.2017 проходив військову службу у 3 Територіальному Одеському вузлі урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

ОСОБА_2 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

ОСОБА_2 загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16.01.2017.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 20 від 16.01.2017, ОСОБА_2 загинув на території З ТВУЗ Держспецзв`язку, причина смерті: зруйнування речовини головного мозку, перелом кісток черепа, ушкодження внаслідок пострілу із вогнепальної зброї.

Відповідно до висновку експерта №20 від 15.01.2017 причиною смерті гр. ОСОБА_2 стало вогнепальне поранення голови, що призвело до зруйнування речовини головного мозку та перелому кісток черепа.

Згідно акту службового розслідування, затвердженого начальником 3 ТВУЗ 16.03.2017, комісія з проведення службового розслідування дійшла висновку, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Ймовірною причиною даного нещасного випадку є самогубство.

Головою державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України генерал-лейтенантом ОСОБА_3 11.07.2019 затверджено акт №1 про нещасний випадок, не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Постановою слідчого першого СВ (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, від 27.02.2023 закрито кримінальне провадження №0000056 від 15.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 30.03.2023 скасовано постанову першого СВ (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, від 27.02.2023 про закриття кримінального провадження №0000056 від 15.01.2017 за ч. 1 ст. 115 КК України та направлено кримінальне провадження для проведення досудового розслідування.

У відповідності до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців (протокол №33 від 03.01.2023) поранення капітана ОСОБА_2 "Перелом кісток черепа. Зруйнування речовини головного мозку. Ушкодження внаслідок пострілу із ручної вогнепальної зброї", яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , - так, пов`язане з проходженням військової служби.

ОСОБА_1 , через 3 ТВУЗ Держспецзв`язку, звернулася до Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України з заявою про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги, у зв`язку із смертю сина військовослужбовця Держспецзв`язку капітана ОСОБА_2 .

3 ТОВУЗ Держспецзв`язку, за результатами розгляду зави ОСОБА_1 , подано висновок щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 27.02.2023, яким ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця капітана ОСОБА_2 , оскільки останній сам собі завдав тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до смерті, ушкоджень, які б могли свідчити про можливість "самооборони та опору" не виявлено. Вид події - самогубство.

01.03.2023 Адміністрацією державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України розглянуто питання щодо призначення та виплату одноразової грошової допомоги та прийнято рішення про відмову у призначенні виплати позивачу одноразової грошової допомоги, яке оформлено наказом від 01.03.2023 № 5-ф. Відповідач дійшов до висновку про відсутність підстав для призначення виплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Відповідно до листа Медичного центру Держспецзв`язку від 02.03.2023, немає підстав щодо призначення одноразової грошової допомоги, про що видано наказ Адміністрації Держспецзв`язку від 01.03.2023 №5-ф, оскільки згідно із лікарським свідоцтвом про смерть від 16.01.2017 №20 капітан ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідно до наданих документальних матеріалів смерть наступила внаслідок самогубства. Також у наданих матір`ю документальних матеріалах відсутнє рішення суду щодо доведення капітана ОСОБА_2 до самогубства. Крім того зазначено, що згідно п. 8 ст. 16-3 Закону особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Абзацом 2 пункту 3 Порядку 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разу загибелі (смерті) військовослужбовця є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Позивач вважає неправомірною відмову Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлену наказом від 01.03.2023 №5-ф у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон №2011-ХІІ).

Згідно з ст. 1 Закону №2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пп.пп. 1, 2 ст. 3 Закону №2011-ХІІ, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення та військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону №2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Відповідно до ст.16-1 Закону №2011-ХІІ, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Відповідно до ст. 16-4 Закону № 2011-XII, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно з ч.ч. 6, 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 глави 4 розділу V Інструкції про грошове забезпечення та компенсаційні виплати військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 13 березня 2018 року №151 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2018 року за №404/31856) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців здійснюється відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (із змінами) (далі також - Порядок №975, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з положеннями пункту 1 Порядку №975 цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Пунктом 1 вказаного Порядку встановлено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За змістом пункту 3 Порядку №975 (в редакції станом на день звернення позивача із заявою про виплату йому допомоги) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Пунктом 5 Порядку 975 встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Згідно п. 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Відповідно до п. 12 Порядку №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно з п. 13 Порядку №975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Відповідно до п. 19 Порядку №975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

З приводу пропуску позивачем трирічного строку звернення за отриманням одноразової грошової допомоги, то суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Частиною восьмою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі загибелі (смерті) військовослужбовця днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом № 2011-ХІІ, може бути реалізовано протягом трьох років з дня виникнення такого права.

У цій справі сторонами не заперечується, що визначений частиною восьмою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ строк позивачем був пропущений.

Законодавцем встановлено преклюзивний (присічний, присікальний або обмежений) (від лат. praeclusio - закривання або перешкода) трирічний строк на звернення до уповноваженого органу для осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, тобто строк, з яким пов`язане існування (виникнення або припинення) права і закінчення якого тягне за собою втрату такого права.

Суд звертає увагу на те, що встановлення законодавцем обмеженого строку є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги. У випадку пропуску такого строку виключними підставами для визнання судом поважними причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Разом з тим, це не означає, що зі збігом цього строку особа безумовно втрачає соціальні гарантії, які надані їй Законом, зокрема можливість реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у виключних випадках із застосуванням судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову).

В межах спірних правовідносин позивач наполягає, що протягом тривалого періоду не могла отримати постанову відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Таким чином, позивач надав суду належні та допустимі докази того, що він об`єктивно не мав можливості звернутися до уповноваженого органу із заявою про призначення одноразової грошової допомоги у визначений Законом строк через непереборні обставини, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій. Також позивач довів, що вживав всіх необхідних заходів для цього.

Як встановлено судом встановлено судом вище, згідно лікарського свідоцтва про смерть № 20 від 16.01.2017, ОСОБА_2 загинув на території З ТВУЗ Держспецзв`язку, причина смерті: зруйнування речовини головного мозку, перелом кісток черепа, ушкодження внаслідок пострілу із вогнепальної зброї.

Відповідно до висновку експерта №20 від 15.01.2017 причиною смерті гр. ОСОБА_2 стало вогнепальне поранення голови, що призвело до зруйнування речовини головного мозку та перелому кісток черепа.

Згідно акту службового розслідування, затвердженого начальником 3 ТВУЗ 16.03.2017, комісія з проведення службового розслідування дійшла висновку, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Ймовірною причиною даного нещасного випадку є самогубство.

Головою державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України генерал-лейтенантом ОСОБА_3 11.07.2019 затверджено акт №1 про нещасний випадок, не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Смерть ОСОБА_2 настала одразу після поранення голови. Ушкоджень, які б могли свідчити про можливість "самооборони та опору" не виявлено. Вид події - самогубство.

Відповідно до пункту 4 Розділу V Інструкції про грошове забезпечення та компенсаційні виплати військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації від 13.03.2018 №151, підрозділ Держспецзв`язку (в Адміністрації - структурний підрозділ Адміністрації), в якому військовослужбовець проходить (проходив) військову службу, на підставі отриманих документів готує висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який має містити:

прізвище, ім`я, по батькові особи (осіб), що звернулася (звернулися) за виплатою одноразової грошової допомоги;

інформацію про підстави, відповідно до яких особа звернулася за виплатою одноразової грошової допомоги;

посаду, яку військовослужбовець займає (займав), дату і номер наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби та виключення його зі списків особового складу Держспецзв`язку (у разі звільнення з військової служби);

відомості про те, що загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця не є наслідками вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення, вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

висновок про можливість виплати або підстави відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, або про повернення документів на доопрацювання;

розмір одноразової грошової допомоги з посиланням на відповідний пункт Порядку №975.

Зазначений висновок підписує начальник підрозділу Держспецзв`язку (в Адміністрації - начальник структурного підрозділу, в якому військовослужбовець проходить (проходив) військову службу), в межах компетенції - начальники підрозділу кадрової роботи, фінансового, юридичного підрозділів і підрозділу охорони праці або особи, на яких покладено виконання відповідних завдань. Висновок скріплюється печаткою.

На підставі висновку та документів, зазначених у пункті 2 цієї глави, Адміністрація у місячний строк приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю), про що видає відповідний наказ, який разом з документами надсилає підрозділу Держспецзв`язку для видання наказу про виплату такої допомоги або у разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Виплату одноразової грошової допомоги здійснює фінансовий підрозділ Адміністрації чи підрозділу Держспецзв`язку шляхом перерахування коштів на рахунок в установі банку, зазначений особою, що звернулася за виплатою.

Тобто вказаний Порядок регламентує чіткий алгоритм та послідовність дій щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Суд встановив, що Адміністрація Держспецзв`язку від 3 ТВУЗ Держспецзв`язку комплект документів ОСОБА_1 з висновком щодо відмови у виплаті їй одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця капітана ОСОБА_2 .

У Висновку щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 27.02.2023, зазначено, що ОСОБА_2 сам собі завдав тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до смерті, ушкоджень, які б могли свідчити про можливість "самооборони та опору" не виявлено. Вид події - самогубство.

Вказаного висновку та дій 3 ТВУЗ Держспецзв`язку позивач не оскаржував, а 3 ТВУЗ Держспецзв`язку не направлявся висновок про призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, а тому Адміністрацією Держспецзв`язку видано наказ від 01.03.2023 №5-ф, з урахуванням вимог законодавства та в межах своїх повноважень.

Суд зауважує, що питання призначення одноразової грошової допомоги у разі смерті (загибелі) військовослужбовця, носить заявницький характер, тобто розглядається виключно за ініціативою заявника. Порядком 975 встановлено, про необхідність додання до заяви про виплату одноразової грошової допомоги, у тому числі, документа про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Суд зазначає, що відсутність документів, визначених п. 10 Порядку №975, зокрема, про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства, оскільки відповідач приймає певне рішення з приводу призначення одноразової грошової допомоги виключно на підставі документів, які надійшли від структурного підрозділу, у якому проходив військову службу загиблий. Відповідальним за повноту та достовірність документів, визначених п. 10 Порядку № 975, є заявник.

Тобто, з огляду на заявницький характер відносин між особою, яка звертається за призначенням одноразової грошової допомоги, та Адміністрацією Держспецзв`язку, обов`язок довести зазначені обставини шляхом подання відповідачу достовірних документів про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва), яке призвело до смерті покладено на заявника.

Подання зазначених пунктом 10 Порядку №975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (зокрема, коли смерть є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

Водночас, обов`язок перевірити, чи не настала смерть військовослужбовця за обставин, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону №2011-XII, покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Тому, вимога відповідача щодо необхідності подання документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема про те, що вона не пов`язана із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, має легітимну мету, відповідає вимогам законності та не є свавільною.

Порядок № 975 не визначає, який саме документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги, на підтвердження обставин причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

Документами, що свідчать про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема про те, що вона не пов`язана з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини загибелі (смерті) військовослужбовця.

Доводи позивача стосовно того, що відповідач прийняв невмотивоване рішення за результатами розгляду питання про призначення одноразової грошової допомоги, є необґрунтованими, з урахуванням наступного.

Пунктом 13 Порядку №975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Відсутність документів, визначених пунктом 10 Порядку №975, зокрема, про причини і обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, не встановлює обов`язку відповідача для їх витребування та доведення (за відсутності таких документів), що поранення, яке призвело до смерті, отримано військовослужбовцем при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення, або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки відповідач приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги виключно на підставі документів, які надійшли від структурного підрозділу Держспецзв`язку.

На підставі того, що позивачем не надано на розгляд Адміністрації Держспецзв`язку для вирішення питання для призначення та виплати одноразової грошової допомоги документів, на підтвердження неспричинення ОСОБА_2 навмисно собі тілесних ушкоджень, шкоди своєму здоров`ю або доведення ОСОБА_2 до самогубства, встановленого судом, а також з урахуванням заявницького принципу призначення та виплати одноразової грошової допомоги, суд дійшов висновку, що позивач не обґрунтував наявність підстав для призначення такої допомоги.

З огляду на викладене, рішення Адміністрації Держспецзв`язку про відмову у призначенні виплати одноразової грошової допомоги, оформлене наказом від 01.03.2023 №5-ф, прийнято відповідачем в порядку, у спосіб та в межах наданих законом повноважень, з урахуванням обставин, які мали значення для його прийняття, тому підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (вул. Солом`янська, 13, Мсп 680, Південна Частина Києва, Київ, 03680, ) про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва