Справа № 320/25170/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

26 липня 2023 року м. Київ № 320/25170/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Щавінський В.Р., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Східного межригіонального управління забезпечення примусового виконання рішень Міністерства Юстиції України (м. Харків), третя особа: Рада суддів України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення суми,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Пенсійного фонду України, Східного межригіонального управління забезпечення примусового виконання рішень Міністерства Юстиції України (м. Харків), третя особа: Рада суддів України, та просить суд:

- визнати бездіяльність Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправною, по не виконанню Рішення КСУ від 18.02.2020 №2-р/2020, Постанови Ленінського районного суду м. Луганська від 09.12.2013 справа №437/17384/13 а, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 справа №520/3866/19 в частині здійснити в повному обсязі перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 у розмірі 90% грошової винагороди працюючого судді до припинення права на такий перерахунок, на підставі довідки про розмір грошової винагороди судді на відповідній посаді та вислуги років, виданих Апеляційним судом Луганської області для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_3 та абз. 3, 4, 5 п.16 мотивувально частини рішення КСУвід 18.02.2020 №2-р/2020, п. 4 резолютивної частини від 08.06.2016№4-рп/2016;

- зобов`язати Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві розрахувати та сплатити борг за Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 09.12.2013 справа №437/17384/13-а починаючи з 19.06.2010 з урахуванням компенсації за несвоєчасну виплату, розрахувати та сплатити борг відповідача №4 (Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська);

- стягнути з відповідачів - Пенсійного фонду України, Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити борг Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області - 5013356,03 грн., загальний борг відповідача №3 станом з компенсацією (5013356,03 грн.- перший виконавчий лист);

- повернути сплачений судовий збір 5640,00 грн. (другий виконавчий лист) ;

- повернути 10173885,50 грн. борг з компенсацією Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (відповідач №2) не рахуючи двох посмертних пенсій, з урахуванням боргу відповідача №4 (Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська після розрахунку;

- стягнути моральну шкоду з відповідача №5 (Східне межригіональне управління забезпечення примусового виконання рішень Міністерства Юстиції України (м. Харків) у сумі 100000,00 грн.;

- стягнути суми за рахунок бюджетних програм, виконавець Державне Казначейство України та сплатити на особовий рахунок в Ощадбанку № НОМЕР_1 , МФО 322669 код отримувача , отримувач ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження за даним позовом суддя зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України Ленінського району м. Луганська про визнання дій посадових осіб Управляння Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 09.12.2013 №437/17384/13а позов задоволено:

- визнано дії Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Луганська щодо відмови ОСОБА_5 в правильності обчислення та перерахунку щомісячного довічного грошове утримання судді у відставці, неправомірними;

- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Луганська виконати перерахувати ОСОБА_5 щомісячне довічне грошове утримання виходячи з розрахунку, 90 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді та виплатити без обмеження максимального розміру та з проведенням індексації.

ОСОБА_3 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 №520/3866/19 позов задоволено частково:

- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова здійснити в повному обсязі перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_6 у розмірі 90 % від грошової винагороди працюючого судді до припинення права на такий перерахунок, на підставі довідок про розмір грошової винагороди судді на відповідній посаді та вислуги років, виданих Апеляційним судом Луганської області для розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_6 ;

- стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова з 01.08.2014 на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суму недонарахованого та несплаченого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_6 і на підставі довідок, виданих Апеляційним судом Луганської області та фактично сплачених сум та розрахунку, з урахуванням індексації, - у розмірі 576439,65 грн. (п`ятсот сімдесят шість чотириста тридцять дев`ять гривень 65 копійок), шляхом списання з казначейських рахунків Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м Харкова та перерахування на пенсійний картрахунок ОСОБА_6 № НОМЕР_2 в Ощадбанку;

- стягнуто на користь ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 ) сплачену суму судового збору в розмірі 5640 (п`ять тисяч шістсот сорок) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (м. Харків, вул. Валентинівська 22-Б, ).

Як вбачається з матеріалів справи, Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 №520/3866/19 набрало законної сили 30.09.2019.

На виконання Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 №520/3866/19 було видано виконавчі листи.

Водночас, зі змісту даної позовної заяви вбачається, що предметом цього адміністративного позову є незгода позивача з невиконанням відповідачами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 №520/3866/19.

Отже, позивач оскаржує бездіяльність відповідачів щодо неналежного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 №520/3866/19.

Відтак, спірні правовідносини виникли у зв`язку із невиконанням або неналежним виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 №520/3866/19.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд зазначає таке.

Процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їхнього застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження і КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 03.04.2019 у справі №820/4261/18, від 09.07.2019 у справі №826/17587/18 та від 02.11.2021 у справі №620/1528/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а зазначено, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження. Зазначений спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Спір у цій справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Суддя зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про стягнення грошової компенсації, вчиненої на виконання рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він має право звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

За таких обставин, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 08.09.2022 по справі №817/153/18, від 26.10.2022 по справі №380/9852/21 та від 06.02.2023 по справі №140/559/22.

З аналізу положень Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2005 № 1404-VIII вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись статтями 170, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Східного межригіонального управління забезпечення примусового виконання рішень Міністерства Юстиції України (м. Харків), третя особа: Рада суддів України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення суми.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Щавінський В.Р.