Справа № 260/3114/22
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 липня 2023 року

м. Київ

справа № 260/3114/22

провадження № К/990/23986/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Смоковича М. І., перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «VO-TRANS EU s.r.o.» до Військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 прикордонного загону Державної податкової служби України та Закарпатської обласної військової адміністрації про визнання дій протиправним, визнання протиправним та скасування наказу, рішення, розпорядження, акту та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

06 липня 2023 року зазначену касаційну скаргу подано до суду касаційної інстанції за допомогою підсистеми «Електронний суд».

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених положень процесуального закону висновується, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Касаційну скаргу подано з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Водночас, обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Автор касаційної скарги зазначає, що висновку Верховного Суду потребують такі питання:

чи можливо тимчасово обмежити право власності іноземних юридичних осіб в Україні під час дії правового режиму воєнного стану, так як Національне законодавство України не містить такої заборони, а під час війни або іншої суспільної небезпеки, яка загрожує життю нації можливо відійти він норм міжнародного права якими охороняється це право, тому необхідне тлумачення даних норм у відношенні до обставин справи;

чи можливо відчужувати майно у разі визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки в даному випадку арешт на майно був знятий, а чинний КПК України передбачає, окремі випадки передачі речових доказів, зокрема частина шоста статті 100 КПК України тому необхідне тлумачення даних норм у відношенні до обставин справи;

якою процедурою слід користуватися у разі необхідності відчуження рухомого майна та майна іноземних юридичних осіб - процедурою виконання військово-транспортного обов`язку передбаченого Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою КМУ Про затвердження Положення про військово-транспортний обов`язок від 28 грудня 2000 р. № 1921 чи процедурою примусового відчуження передбаченою Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 17 травня 2012 року № 4765-VI, Постановою КМУ Деякі питання здійснення повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану від 31 жовтня 2012 р. № 998, оскільки Законодавчо створено дві процедури, за допомогою яких можливо вилучати транспортні засоби для потреб армії з метою усунення колізій норм права, необхідно визначити якою процедурою слід керуватися при відчуженні майна іноземних юридичних осіб.

При цьому скаржник чітко не зазначає норму права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, не указує який висновок щодо правильного застосування цієї норми не сформульовано Верховним Судом, не зазначає в чому полягає помилка суду при її застосуванні, а також як на його думку відповідна норма повинна застосовуватися.

Тож, посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування положень закону, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Таким чином, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

у х в а л и в :

1. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі № 260/3114/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «VO-TRANS EU s.r.o.» до Військової частини НОМЕР_1 НОМЕР_2 прикордонного загону Державної податкової служби України та Закарпатської обласної військової адміністрації про визнання дій протиправним, визнання протиправним та скасування наказу, рішення, розпорядження, акту та зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя М. І. Смокович