Справа № 520/19041/23
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 липня 2023 р. № 520/19041/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мороко А.С., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдінг Старовірівка" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Рівненській області, утворене як відокремлений підрозділ ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдінг Старовірівка" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №8147011/44093424 від 25.01.2023 про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №104 від 08.12.2022 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест Холдінг Старовірівка" (код 44093424) за датою її фактичного подання.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до положень ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З поданих до суду матеріалів встановлено, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про надання оцінки правомірності рішення комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8147011/44093424 від 25.01.2023 року про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, матеріали позову свідчать, що позивач скористався правом адміністративного оскарження вказаного рішення відповідача, за результатами чого отримано відповідне рішення від 15.02.2023 року про відмову у задоволенні скарг позивача та залишень рішень без змін.

Поряд з тим, позивач звернувся до адміністративного суду з позовною заявою 18.07.2023 року із використанням системи «Електронний суд».

В той же час, разом із позовом до суду позивачем було клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду, в якому останнім вказано, що підготовку копій первинних та інших документів, а також підготовку пояснень та відомостей для оскарження рішень про відмову у реєстрації податкових накладних було доручено бухгалтеру підприємства згідно гідно наказу від 16.02.2023 року №16/1. Однак, вказана особа згідно її доповідної записки від 05.06.2023 року розраховувала надати необхідні документи для оскарження в травні 2023 року, але через воєнний стан та перебування багатьох співробітників в евакуації, а також надмірне навантаження, пов`язане із постійним блокуванням податкових накладних, вказане вчасно здійснити не встигла. Разом із тим, бухгалтер хибно вважала, що товар за договором, щодо якого були подані на реєстрацію податкові накладні, буде повернутий в повному обсязі, оскільки велися певні перемовини з цього приводу, а відтак вважала, що у зв`язку з поверненням товару необхідності в судовому оскарженні відмов у реєстрації податкових накладних не буде. З огляду на вказані обставини лише 29.05.2023 року за наслідком отримання квитанції про неприйняття до реєстрації розрахунку коригування до однієї із трьох податкових накладних за договором поставки, бухгалтер усвідомила, що нею не були вчасно вчинені необхідні дії щодо оскарження рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в судовому порядку. крім того, представником позивача наголошено на обставинах введення в країні воєнного стану та знаходження підприємства на території Красноградського району, який віднесено до території можливих бойових дій. Відтак, представник позивача просить врахувати, що звернення до суду з даним позовом відбулось у межах шестимісячного строку з моменту прийняття спірних рішень та додатково вказано, що попередньо із даним позовом підприємство зверталось до суду 03.07.2023 року та 12.07.2023 та ухвалами від 10.07.2023 та від 14.07.2023 такі позовні заяви було повернуто.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що приписами ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наведені норми встановлюють загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах, водночас, передбачаючи можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальними нормами, якими встановлені окремий порядок захисту порушених прав платників податків, в тому числі і в судовому порядку, є норми Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.56.1 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до положень абз. 1-3 п.56.18 з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Згідно з п.58.19 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Відповідно до п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Застосування норм пунктів 56.18, 56.19 статті 56, пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України в системному зв`язку дає підстави для висновку, що нормою пункту 56.18 встановлено спеціальний строк на оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень та інших рішень про нарахування грошових зобов`язань.

Зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної, у яких ризики порушення норм податкового законодавства несе не лише особа, яка зобов`язана забезпечити реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не дозволяє поширити на них порядок і строки оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, визначені пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, а саме - оскарження у будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів, що дає підстави вважати, що встановлена у пункті 56.18 статті 56 Податкового кодексу України можливість оскаржити «інше рішення контролюючого органу» у будь-який момент після отримання такого рішення не стосується рішень Комісії контролюючих органів щодо реєстрації податкових накладних / розрахунків коригувань до податкових накладних або відмови у їх реєстрації.

Отже, Податковий кодекс України не встановлює спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження рішень контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, а відтак, до позовів платників податків про визнання протиправними рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних застосовуються загальні строки звернення до суду, визначені нормами статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не Податковим кодексом України.

Відтак, строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Саме такий підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, викладено у постановах Верховного Суду від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 та від 30.05.2023 у справі №520/4664/2020.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що звернення позивача до суду з даним позовом відбулось з порушенням законодавчо встановленого тримісячного строку звернення до суду.

Водночас, суд зазначає, що зі змісту клопотання представника позивача про поновлення строку на звернення до суду не встановлено доводів та доказів позивача стосовно того з яких саме причин позивач не мав можливості звернутися до суду із відповідним позовом у період тримісячного строку з дати отримання рішень, прийнятих за результатами адміністративного оскарження.

В той же час, послання представника позивача на необізнаність та помилковість міркувань бухгалтера підприємства не можуть вважатися судом належним обґрунтуванням поважності причин пропущення строку на звернення до суду, оскільки не свідчать про неможливість або відсутність у підприємства реальної та об`єктивної можливості своєчасно звернутися до суду із даним позовом.

Крім того, суд зазначає, що посилання представника позивача на обставини попереднього звернення до суду із даним позовом, що відбулось 03.07.2023 року та 12.07.2023 року, не можуть вважатися судом належними та обґрунтованими, оскільки вказане звернення до суду також відбулось за межами законодавчо встановленого тримісячного строку звернення до суду.

Відтак, наведені представником позивача доводи щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду не можуть вважатися поважними та обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Таким чином, враховуючи положення ч.1 ст.123 КАС України та з огляду на обставини того, що звернення позивача до суду з даним позовом відбулося після спливу встановленого ст. 122 КАС України строку для звернення до суду та вказані позивачем причини пропущення строку на звернення до суду не вважаються судом поважними, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позову без руху.

Відповідно до положень ч.1 ст. 123 КАС України при цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачу необхідно звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, усуваючи недоліки позовної заяви, позивачу необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОІНВЕСТ ХОЛДИНГ СТАРОВІРІВКА до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Рівненській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати інші підстави для поновлення строку.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.С.Мороко