Справа № 320/21137/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 липня 2023 року № 320/21137/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши заяву про відвід судді у справі за позовом Громадської організації "Федерація Таеквон-до І.Т.Ф.України" до Міністерства молоді та спорту України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Громадської організації "Всеукраїнський Союз Таеквон-До", про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася Громадська організація "Федерація Таеквон-до І.Т.Ф.України" з позовом до Міністерства молоді та спорту України, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства молоді та спорту України від 16.09.2020 №1557 "Про визнання, відмову у визнанні видів спорту та внесення змін до Реєстру визнаних видів спорту в Україні" в частині окремих положень пунктів 1 та 4 щодо визнання "Таеквон-до" видом спорту в Україні та включення до Реєстру визнаних видів спорту в Україні, затвердженого наказом Мінмолодьспорту від 11.03.2015 №639 у Розділ ІІ "Неолімпійські та національні види спорту" пункту "ІІ.125.Таеквон-До";

- зобов`язати Міністерство молоді та спорту України виключити з "Реєстру визнаних видів спорту в Україні" вид спорту "Таеквон-До", зазначений у Розділі ІІ "Неолімпійські та національні види спорту" за номером "ІІ.125.Таеквон-До".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Громадську організацію "Всеукраїнський Союз Таеквон-До".

25.07.2023 на адресу суду від Громадської організації "Всеукраїнський Союз Таеквон-До" надійшла заява про відвід судді Дудіна С.О.

Обґрунтовуючи вказану заяву, третя особа зазначила, що під час ознайомлення з матеріалами справи Громадською організацією "Всеукраїнський Союз Таеквон-До" було встановлено відсутність у справі доказів сплати Громадською організацією "Федерація Таеквон-до І.Т.Ф.України" судового збору за звернення до суду з позовною заявою, який становить 5368,00 грн.

Третя особа наголосила на тому, що суддя Дудін С.О, приймаючи ухвалу про відкриття провадження у даній справі, безпідставно залишив поза увагою факт несплати позивачем судового збору за звернення до суду з позовною заявою, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Також третя особа повідомила, що позовна заява з вимогою про оскарження наказу Міністерства молоді та спорту України від 16.09.2020 №1557 "Про визнання, відмову у визнанні видів спорту та внесення змін до Реєстру визнаних видів спорту в Україні" в частині окремих положень пунктів 1 та 4 щодо визнання "Таеквон-до" видом спорту в Україні та включення до Реєстру визнаних видів спорту в Україні, затвердженого наказом Мінмолодьспорту від 11.03.2015 №639 у Розділ ІІ "Неолімпійські та національні види спорту" пункту "ІІ.125.Таеквон-До" була подана позивачем до суду з пропуском встановленого ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку для подання позовної заяви.

Крім того, третя особа повідомила, що подана Громадською організацією "Федерація Таеквон-до І.Т.Ф.України" позовна заява не відповідає вимогам пунктів 6, 7, 10 та 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

На думку третьої особи, вказані обставини свідчать про безпідставність постановлення ухвали про відкриття провадження у справі.

Також третя особа зауважила, що суд не розглянув клопотання Громадської організації "Всеукраїнський Союз Таеквон-До", заявлене у письмових поясненнях, які суд отримав 13.07.2023, що підтверджується доказами відправлення та результатом відстеження поштової кореспонденції АТ "Укрпошта" за трек-номером 870.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Дудіна С.О., суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частиною першою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що зі змісту доводів, які наведені третьою особою у заяві про відвід судді Дудіна С.О., вбачається, що заявник виявив незгоду з процесуальними рішеннями та діями суду, а отже, дана заява не містить підстав для відводу судді, які визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Наведене, у свою чергу, є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про відвід.

При цьому, суд вважає за доцільне також надати оцінку тим обставинам, на які третя особа посилається як на підставу для відводу судді.

Суд зазначає, що у заяві про відвід судді Громадська організація "Всеукраїнський Союз Таеквон-До" зазначила про відсутність в матеріалах справи доказів сплати позивачем судового збору за звернення до суду з позовною заявою у розмірі 5368,00 грн., з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, встановлюється ставка судового збору - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2023 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2684 гривні.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд звертає увагу на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Аналогічний правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.11.2020 у справі № 9901/67/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 93218001) та Верховним Судом у постанові від 09.09.2020 у справі №540/2321/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 91414456).

Таким чином, позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру, а сума судового збору, яка мала були сплачена позивачем за звернення до суду з позовною заявою, становить 2684,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи містять оригінал квитанції від 20.06.2023 №12814934 про сплату Громадською організацією "Федерація Таеквон-до І.Т.Ф.України" судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Таким чином, твердження третьої особи щодо відсутності в матеріалах справи доказів сплати позивачем судового збору за звернення до суду з позовною заявою є помилковими та безпідставними.

Щодо посилань третьої особи на безпідставність постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі з огляду на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд звертає увагу на те, що у позовній заяві позивачем були наведені мотиви, з яких він виходив при визначенні початку обчислення строку звернення до суду (момент обізнання з порушеним правом), з якими суд погодився. Наведене, у свою чергу, не є підставою для відводу судді, оскільки третя особа не позбавлена можливості викласти суду свої мотиви та заяви клопотання про залишення позову без розгляду внаслідок пропуску строку звернення до суду.

Твердження заявника про невідповідність поданої Громадською організацією "Федерація Таеквон-до І.Т.Ф.України" позовної заяви вимогам пунктів 6, 7, 10 та 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає безпідставними, оскільки Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що "надмірний формалізм" може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах "Zubac v. Croatia", "Beles and Others v. the Czech Republic", №47273/99, пп. 50-51 та 69, та "Walchli v. France", №35787/03, п. 29).

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

З огляду на викладене, твердження третьої особи про невідповідність поданої Громадською організацією "Федерація Таеквон-до І.Т.Ф.України" позовної заяви вимогам пунктів 6, 7, 10 та 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України є свідчення надмірного формалізму, що не сприяє забезпеченню практичного та ефективного права на доступ до суду.

Стосовно тверджень третьої особи про те, що суд не розглянув клопотання Громадської організації "Всеукраїнський Союз Таеквон-До", заявлене у письмових поясненнях, які суд отримав 13.07.2023, що підтверджується доказами відправлення та результатом відстеження поштової кореспонденції АТ "Укрпошта" за трек-номером 870, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2023 в автоматизованій системі документообігу "Діловодством спеціалізованого суду" клопотання про долучення та письмові пояснення, подані Громадської організації "Всеукраїнський Союз Таеквон-До".

У письмових поясненнях третьою особою було заявлено клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з позовною заявою.

Суд зазначає, що станом на дату подання третьою особою заяви про відвід судді (25.07.2023) вказане не було розглянуто з огляду на таке.

Суд зазначає, що дотримання процесуальних строків розгляду справ наразі є неможливим у зв`язку з надмірним навантаженням суддів Київського окружного адміністративного суду, яке спричинено ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва.

Після ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва виникла потреба у розподілі справ, які перебували у його провадженні, між суддями Київського окружного адміністративного суду. Цей процес призвів до значного збільшення навантаження на суддів, які вже й так мали у провадженні справи.

Так, згідно зі статистичною інформацією Київського окружного адміністративного суду, у провадженні судді Дудіна С.О. станом на 30.12.2022 перебувало 155 нерозглянутих справ та матеріалів. Станом на 25.07.2023 кількість таких нерозглянутих справ та матеріалів складає 1059.

Крім того, поточне надходження нових позовів та матеріалів, у зв`язку зі зміною територіальної підсудності, збільшилося в декілька разів.

Лише за період з 01.01.2023 по 25.07.2023 на розгляд судді Дудіну С.О. надійшло 1735 справ та матеріалів. За аналогічний період 2022 року така кількість справ та матеріалів дорівнювала 421.

Це свідчить про значний приріст справ, які мають бути розглянуті, та вказує на зростання навантаження на суддю.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 3237/0/15-20 від 24.11.2020 рекомендовано Державній судовій адміністрації України та Раді суддів України застосовувати показники середньої тривалості розгляду судових справ при ухваленні рішень та здійсненні заходів з питань організаційного забезпечення діяльності судів. Зі змісту додатку до згаданого рішення убачається, що рекомендований середній час розгляду справ і матеріалів Окружним адміністративним судом становить 597 хв. (9 год. 57 хв.), окремих процесуальних питань - 179 хв. (2 год. 59 хв).

Із наведеного розрахунку убачається, що дотримання засад своєчасності розгляду справи не може не корелювати із кількістю справ у провадженні судді, при цьому, виходячи із розрахункового часу, визначеного Вищою радою правосуддя, кількість розглянутих справ значно перевищує рекомендовані норми, навіть без урахування щорічної відпустки та тимчасової втрати працездатності.

У зв`язку з цим, наразі судді Київського окружного адміністративного суду знаходяться в ситуації, в якій вони не можуть дотримуватися процесуальних строків розгляду справ з об`єктивних причин.

Враховуючи вказане, несвоєчасний розгляд судом вказаного клопотання третьої особи не свідчить про сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Дудіним С.О.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

З огляду на вказане, суд вважає, що зазначені третьою особою обставини в обґрунтування заяви про відвід не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. у вирішенні даної адміністративної справи, а тому заява третьої особи про відвід не підлягає задоволенню.

Враховуючи приписи частини четвертої статті 40 КАС України, суд вважає за необхідне матеріали даної справи передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 36-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Визнати необґрунтованим відвід судді Київського окружного адміністративного суду Дудіна С.О. у справі №320/21137/23.

2. Матеріали адміністративної справи №320/21137/23 передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Дудін С.О.