Справа № 160/3847/23
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2023 року м. Дніпросправа № 160/3847/23

Головуючий суддя І інстанції Златін С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 в адміністративній справі № 160/3847/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження максимальним розміром його пенсії.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату його пенсії відповідно до наданої довідки №33/24/С-94 від 06 травня 2021 року в розмірі 88 відсотків із розрахунку всіх її грошових складових без будь-яких обмежень від його грошового забезпечення, згідно вислуги років.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити недоотримані суми пенсії за минулий час з 01 грудня 2019 року без обмеження будь-яким строком.

Дніпропетровським окружним адміністративним судом рішенням від 28.03.2023 задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки №33/24/С-94 від 06 травня 2021 року в розмірі 88 відсотків із розрахунку всіх її грошових складових без будь яких обмежень від грошового забезпечення, згідно вислуги років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримані суми пенсії за минулий час з 01 грудня 2019 року без обмеження будь-яким строком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем порушено строк звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений ст. 122 КАС України. Також, відповідач зазначає, що обмеження пенсії максимальним розміром допускається відповідно до законодавства, чинного на час проведення перерахунку пенсії.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України з 2007 року.

Позивач перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області складено оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача від 06.05.2021 року №33/24/С-94 та направлено її до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

У зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії позивача на підставі вказаної довідки, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2021р. в справі № 160/9353/21 адміністративний позов задоволено, зокрема:

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням розмірів основних і додаткових видів грошового забезпечення, згідно з оновленою довідкою Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області №33/24/С-94 від 06.05.2021 року, виходячи із 88% відповідних сум грошового забезпечення та виплатити заборгованість із урахуванням отриманих сум без обмеження будь-яким строком.

12.01.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року справа № 160/9353/21, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ( з урахуванням раніше виплачених сум) на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області № 33/24/с-94 від 06.05.2021 року про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського станом на 19 листопада 2019року,з урахуванням загального розміру призначеної пенсії із розрахунку 88 відсотків від грошового забезпечення, починаючи з 01 грудня 2019 року без обмежень при перерахунку та виплати пенсії.

Листом від 13.02.2023 р. №4695-2478/Н-01/8-0400/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повідомлено позивача, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.202 у справі № 160/9353/21 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 у розмірі 88% від грошового забезпечення 22924,28 грн., яке зазначено у довідці від 06.05.2021 за № 33/24/С-94, яка надана Державною установою Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області. Також повідомлено, що рішенням суду від 16.07.2021 у справі №160/9353/21 не зобов`язано провести обчислення пенсії позивача без обмеження максимальним розміром. Таким чином, розмір пенсійної виплати та доплати на виконання рішення суду було обчислено з урахуванням обмеження, передбаченого статтею 43 Закону №2262.

Позивач вважає, що пенсійним органом протиправно застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.12.2019 р. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.12.2019р. є протиправним, а позивач має право на отримання пенсії у розмірі 88% від грошового забезпечення без будь-яких обмежень, в тому числі і на отримання пенсії за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України від 09.04.92 N 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон N 2262-XII).

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону N 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин другої та третьої статті 51 Закону N 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій, у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону N 2262-XII у редакції Закону України від 06.12.2016 року N 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набрала чинності з 01.01.2017) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Закон N 3668-VI набрав чинності з 01.10.2011, як передбачено пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Законом N 3668-VI частину п`яту статті 43 Закону N 2262-XII викладено у такій редакції:

"Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".

Законом України від 24.12.2015 N 911-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину п`яту статті 43 Закону N 2262-XII доповнено реченням такого змісту:

"Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Згідно з частинами першою та другою статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах вмотивовані відповідачем посиланням на частину сьому статті 43 Закону N 2262-XII та статтею 2 Закону N 3668-VI.

У свою чергу, положення статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року N 848-VIII.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 N 7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону N 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина 7 статті 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 N 2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

У пункті 2 резолютивної частини згаданого рішення Конституційного Суду України визначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону N 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Системний аналіз норм законодавства, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 N 7-рп/2016, дає підстави для висновку, що починаючи з 20.12.2016 частина 7 статті 43 Закону N 2262-XII, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, а саме 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи, є нечинною та не підлягає застосуванню у спірних відносинах.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі N 522/16882/17, від 31.01.2019 у справі N 638/6363/17, від 08.08.2019 у справі N 522/3271/17, від 16.04.2020 у справі N 620/1285/19, від 09.02.2021 у справі N 1640/2500/18.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що внесені Законом України від 06.12.2016 N 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини 7 ст. 43 Закону N 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Подібний висновок узгоджується з позицією, що викладеною в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі N 522/16882/17, від 31.01.2019 у справі N638/6363/17, від 09.11.2020 у справі N 813/678/18.

З огляду на викладене, частина 7 статті 43 Закону N 2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 N 7-рп/2016.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року N 1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року N 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України N 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року N 1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію у подібних правовідносинах в постановах від 03.10.2018 року у справі N 127/4267/17 та від 16.10.2018 року у справі N 522/16882/17, від 10.10.2019 року у справі N 522/22798/17, від 08.08.2019 року у справі N 522/3271/17, від 30.10.2020 року у справі N 522/16881/17.

Також, аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі N 400/2085/19 та від 21 грудня 2021 року у справі N 120/3552/21-а.

Правовими положеннями ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів визнає помилковими посилання пенсійного органу щодо наявності у статті 2 Закону N 3668-VI положень стосовно можливості обмеження пенсії максимальним розміром на рівні 10 прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, оскільки Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 N 5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17.03.2004 N 7-рп/2004).

Обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

При цьому, колегія суддів враховує, що положення статті 2 Закону N 3668-VI є аналогічними за змістом положенням частини сьомої статті 43 Закону N 2262-XII, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 N 7-рп/2016.

За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої статті 43 Закону N 2262-XII, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, приймаючи до уваги те, що обмеження пенсії максимальним розміром порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, суд зазначає, що пенсійний орган, відмовляючи позивачу у виплаті перерахованої пенсії без обмеження її максимальним розміром, діяв всупереч приписам Конституції України та Закону N 2262-XII.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про достатність законних підстав для задоволення позовних ОСОБА_1 .

Відносно пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що про порядок перерахунку його пенсії на виконання рішення суду позивач дізнався з листа відповідача від 13.02.2023.

В свою чергу, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі у строк встановлений ст. 122 КАС України, тобто з моменту отримання листа відповідача, а саме 28.02.2023.

У постанові від 24.12.2020 р. у справі №510/1286/16-а (провадження №11-345апп19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суд, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав. У спорах, що виникають з органами ПФУ, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу ПФУ відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Отже, в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не порушено строку звернення до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 в адміністративній справі № 160/3847/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.Є. Чередниченко