Справа № 335/5700/23
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5700/23 2-а/335/123/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Богомолова Юрія Ігоровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Пономаренка О.О., звернувся до суду з позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Богомолова Юрія Ігоровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7224646 від 24 червня 2023 року, про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Позовні вимоги обгрунтовано не відповідністю оскаржуваної постанови вимогам ст.283 КУпАП оскільки приймаючи постанову і кваліфікуючи порушення, вчинене позивачем під час керування транспортним засобом у темну пору доби, інспектором патрульної поліції не зазначиено у спірній постанові, яким саме з підпунктів п. 31.4.3 Правил дорожнього руху охоплюється порушення, що позбавляє можливості вирішити питання, чи дійсно позивач є суб`єктом, який умисно або з необережності порушив правила керування або експлуатації транспортного засобу. Крім цього, зазначив, що працівниками поліції зроблені висновки про наявність тонування на задніх фарах та зменшення прозорості і світлопропускання передніх фар через закриття їх сторонніми предметами, виходячи з результатів власного спостереження, без вивчення технічних характеристик та заводських установок транспортного засобу, без замірювання ступеня пропускання видимого світла спеціальним, повіреним, сертифікованим приладом тауметром. Таким чином, оскаржувану постанову прийнято без належних та допустимих доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адмінстартивного правопорушення.

Ухвалою суду від 28 червня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк усунення недоліків позовної заяви.

29 червня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача, якою усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 30 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

Копія ухвали суду від 30.06.2023 разом з копією позовної заяви була направлена на адресу відповідачів та отримана 10.07.2023 року.

14.07.2023 до суду від представника відповідача 2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити оскільки позовні вимоги вважає необгрунтованими та безпідставними з огляду на таке. 24.06.2023 під час несення служби у Запорізькій області, поліцейськими управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було вяивлено, що водій не виконує вимоги ПДР України. Відповідно до норм діючого законодавства поліцейським було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснював рух на транспортному засобі, у якого на задніх габаритних ліхтарях нанесено тонування, а також фари головного світла закриті сторонніми предметами, що зменшує їх прозорість та світлопропускання, чим порушив вимоги п.31.4.3ґ ПДР України. В ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності згідно ст.63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, позивач клопотань щодо перенесення розгляду справи у зв`язку з використанням правової допомоги не заявляв, що підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи.Таким чином обставини, на які вказує позивач не виключають подію інкремінованого йому правопорушення та склад адміністративного правопорушення в його діях.

24 липня 2023 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення предстаника позивача - адвоката Пономаренка О.О. у якіх він зазначає про те, що на доданому до відзиву на позовну заяву відеозаписі з боді камер працівників поліції зовсім не видно стан освітлення передніх фар позивача, разом з цим видно, що освітлення позивача у справном стані, світло яскраве і на його яскравість не впливають жодні сторонні предмети. При цьому, поданий представником відповідачів відзив жодним чином не спростовує фатку прийняття оскаржуваної постанови лише на підставі уявлень працівників поліції без проведення необхідних досліджень та вимірів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З матеріалів справи судом встановлено, що 24.06.2023 інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Богомоловим Ю.І. винесено постанову серія ЕАС № 7224646 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

За змістом оскаржуваної постанови вбачається, що 24.06.2023 о 21 год. 40 хв., у м. Запоріжжя, вул.Перемоги 92 В, водій ОСОБА_1 керував транспорним засобом ВАЗ 2107 22365 НЕ в якого на задніх габаритних ліхтарях нанесено тонування, а також фари головного світла закриті сторонніми предметами, що зменшує їх прозорість та спітлопропускання, чим порушив п.31.4.3 ПДР керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладниний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП.

Приписами ст.283 КУпАП встановлено зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення. Так, постанова повтинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.31.4.3. ПДР України.

Відповідно до п. 31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам - зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Разом з цим, суб`єктом владних повноважень, в порушення вимог ст.283 КУпАП, вказуючи на наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, відповідач посилається на порушення п. 31.4.3 ПДР України (без вказівки відповідного підпункта (букви), хоча норма визначає різні порушення технічного стану.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Виходячи з положень ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 3 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом в якого на задніх габаритних ліхтарях нанесено тонування, а фари головного світла закриті сторонніми предметами, що зменшує їх прозорість та світлопропускання.

У позовній заяві представник позивача стверджує, що висновки працівника полііцїї грунтуються лише на його суб`єктивному уявленні та в порушення вимог ГОСТ 27902-88 ступінь світлопропускання скла за допомогою спеціального, повіреного, сертифікованого приладу тауметра,не визначалась.

Судом досліджено відеозапис, який надано представником відповідача з відзовом на позовну заяву з якого встановлено, що передні та задні зовнішні світлові прилади транспортного засобу позивача працюють, червное світло - на задніх, та біле - на передніх, видно добре. При цьому,решітка перед передніми фарами не впливає на яскравість переднього світла.

Разом з цим, суд зауважує, що жодних доказів, які б підтверджували те, що затемнення нарозсіювачах задніх світлових приладів, а також решітка перед передніми фарами транспортного засобу, які встановлені на автомобілі під керуванням позивача, не передбачені заводом виробником транспортного засобу відповідачами суду не надано.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що в даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП України.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Таким чином, оскільки, у постанові не було зазначено підпункт (букву) п. 31.4.3 ПДР України, хоча п. 31.4.3 ПДР України має 5 підпунктів, а саме: а, б, в ,г, ґ, які визначають різні порушення технічного стану транспортного засобу, та враховуючи що матеріали справи не містять належних доказів вчинення адміністративного правопорушення, прийнята постанова не відповідає вимогм ст.283 КУпАП, а тому постанову серії ЕАС № 7224646 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасувати, а провадження у справі закрити за недоведеністю наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Щодо вимоги позивача про оскаржуваної постанови протиправною, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС УКраїни, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Можливість визнання при цьому дій та рішення суб`єкта владних повноважень протиправними, законодавець не встановлює, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з урахуванням задоволення позову, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 536 ,80 гривні, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Богомолова Юрія Ігоровича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАС №7224646 від 24 червня 2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього адміністративного апеляційного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23).

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач 1: інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Богомолов Юрій Ігорович (адреса місця роботи: 69005, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96).

Відповідач 2: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, (, адреса місцезнаходження: 69005, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96).

Повне судове рішення складено 26 липня 2023 року.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко