Справа № 280/2591/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Справа № 280/2591/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 22.03.2021 по 09.11.2022, під час протиправного переведення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 22.03.2021 по 09.11.2022.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вважає, що відповідачем не виплачена різниця у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи. Також, позивачу при звільненні не нарахована та не виплачена компенсація невикористаної відпустки за 2021 рік. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 01 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху, наданий позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду: обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску; належним чином засвідчених копій всіх документів, доданих до позовної заяви, у примірнику для суду та відповідача.

15.05.2023 до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач у відзиві від 30.06.2023 позовні вимоги не визнає в повному обсязі виходячи із наступного. Відповідно до п. 3 р. І Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, яким затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260) до складу грошовою забезпечення входять одноразові додаткові види грошового забезпечення. Позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду, визначену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», на суму 72333,33 грн. (у вересні 2022 року - 30000 грн. та у жовтні 2022 року - 33333,33 грн., за листопад 2022 року - 9000 грн.). Загальний розмір фактично виплаченого грошового забезпечення позивача складає у вересні (з 20.09.2022) - листопаді 2022 року (08.11.2022) = 24290,99 грн. (15696,37/30*11 - 5755,34 грн. + 13666,32 грн. (за жовтень) + 4869,33 (за листопад 2022) + 72 333,33 грн. - 96 624,32 грн. Розмір грошового забезпечення позивача (виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за посадою заступника начальника Дніпровського ВП), (19337,80/30*11 (з 19.09.2022 по 30.09.2022) = 7090,52 грн., (грошове забезпечення за вересень 2022) + 19337,80 грн. (грошове забезпечення за жовтень 2022) + 19337,8/30 *8 (з 01.11.2022 по 08.11.2022 по день звільнення) 5156,75) складало би - 31585,07 грн. З урахуванням зазначеного, відсутня різниця у грошовому забезпеченні позивача та позовні вимоги не підлягають задоволенню. Позовна вимога щодо компенсації позивачу невикористаної частини щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки за 2021 рік не підлягає задоволенню, виходячи із наступною. Відповідно до пункту 8 розділу III Порядку № 260 передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану у році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. Просить відмовити задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

10.07.2023 позивачем надана до суду відповідь на відзив. Позивач вважає, що доводи відповідача, які наведені у відзиві, є надуманими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. Включення додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету - Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до складу грошового забезпечення для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, нормативними документами не передбачено. Виходячи із приписів пункту 3 розділу І Порядку № 260, до складу грошового забезпечення входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення, зокрема, винагороди, які мають постійний характер. Враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці поліцейських, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, позивач вважає можливим застосувати у спірних правовідносинах норми статті 116 та 117 КЗпП України як такі, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення зі служби в поліції. Компенсація невикористаної відпустки за 2022 рік позивачу нарахована та виплачена, а за 2021 рік - ні, тому компенсація невикористаної відпустки виплачена позивачу неповністю.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 22.03.2021 №157 о/с, відповідно до п. 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» полковника поліції ОСОБА_1 призначено заступником начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції, увільнивши його з посади заступника начальника Дніпровського відділу поліції у зв`язку із скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 280/4010/21, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року, визнаний протиправним та скасований наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 22.03.2021 №157 о/с в частині, якою відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено полковника поліції ОСОБА_1 (0091011) заступником начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції, з посадовим окладом 3000 гривень, увільнивши його з посади заступника начальника Дніпровського відділу поліції, у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 09.11.2022 № 1188 о/с по особовому складу скасований пункт наказу ГУНП від 22.03.2021 № 157 про призначення, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» полковника поліції ОСОБА_1 , на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції, з посадовим окладом 3000 грн. увільнивши його з посади заступника начальника Дніпровського відділу поліції, у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначити на рівнозначну посаду.

Наказом від 09.11.2022 № 1189 о/с по особовому складу звільнений ОСОБА_1 за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням реорганізаційних заходів) з 09 листопада 2022 року.

12.12.2022 позивач через представника звернувся до відповідача з запитом щодо виплати компенсації за дні невикористаної відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні.

Головне управління Національної поліції в Запорізькій області розглянуло запит позивача та надало лист від 22.12.2022 №1898/05/12-2022, у якому повідомлено, що оскільки виплату одноразової грошової допомоги при звільненні здійснено після надходження на розрахунковий рахунок ГУНП в Запорізькій області фінансування на зазначені цілі (25.11.2022), в терміни, визначені чинним законодавством, підстав для виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку немає. Відповідно до частини 10 статті 93 Закону поліцейським, які звільняються з поліції, грошова компенсація виплачується лише за невикористану в році звільнення відпустку. Пунктом 8 розділу III Порядку № 260 визначено, що виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. ОСОБА_1 нараховано та виплачено грошову компенсацію за 37 діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки та додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік (наказ ГУНП від 09.11.2022 № 1189о/с) у повному обсязі, як це передбачено чинним законодавством. ОСОБА_1 за час служби в ГУНП в Запорізькій області не використав щорічну основну оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 30 діб, додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік - у кількості 15 діб.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати різниці у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи та компенсації невикористаної відпустки за 2021 рік, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (частина четверта статті 59 Закону №580-VIII).

Частиною 5 статті 59 Закону №580-VIII передбачено, що Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 65 Закону №580-VIII встановлено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Щодо позовних вимог нарахування та виплати різниці в грошовому забезпеченні за період з 22.03.2021 по 09.11.2022, судом враховується наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

На виконання даної норми Закону наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Також, відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Аналогічні вимоги містить стаття 235 КЗпП України, відповідно до якої у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як встановлено матеріалами справи, рішенням суду Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 280/4010/21, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року, визнаний протиправним та скасований наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 22.03.2021 №157 о/с в частині, якою відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено полковника поліції ОСОБА_1 (0091011) заступником начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції, з посадовим окладом 3000 гривень, увільнивши його з посади заступника начальника Дніпровського відділу поліції, у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Також, наказом ГУНП в Запорізькій області від 09.11.2022 № 1188 о/с по особовому складу скасований пункт наказу ГУНП від 22.03.2021 № 157 про призначення, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» полковника поліції ОСОБА_1 , на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції, з посадовим окладом 3000 грн. увільнивши його з посади заступника начальника Дніпровського відділу поліції, у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначити на рівнозначну посаду.

Проте, відповідачем не здійснено нарахування та виплату позивачу різниці грошового забезпечення за час виконання обов`язків на нижче оплачуваній посаді, які він недоотримував внаслідок незаконного призначення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції.

Із наявної в матеріалах справи інформації ГУНП в Запорізькій області про розміри грошового забезпечення позивача встановлено середньомісячне грошове забезпечення, за два останні місяці (січень 2021 року - 19394,53 грн., лютий 2021 року - 19281,07 грн.), які передували місяцю переведення на посаду заступника начальника відділення поліції становило - 19 337,80 грн. (згідно довідки від 26.06.2023 №1136/12/01-2023).

Відповідно до наданих розрахункових листів:

- грошове забезпечення за посадою заступника начальника Дніпровського ВП: січень 2021 року 19887,52 грн., лютий 2021 року 19887,56 грн.,

- грошове забезпечення за посадою заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції: березень 2021 року 18660,94 грн., квітень 2021 року 16085,05 грн., травень 2021 рік 13863,95 грн., червень 2021 року 13807,00 грн., липень 2021 рік 13984,67 грн., серпень 2021 рік 16085,06 грн., вересень 2021 рік 16085,06 грн., жовтень 2021 рік 16085,06 грн., листопад 2021 рік 14050,66 грн., грудень 2021 рік 16085,04 грн., січень 2022 рік 16085,04 грн., лютий 2022 рік 17703,45 грн., березень 2022 рік 17703,51 грн., квітень 2022 рік 17703,51 грн., травень 2022 рік 17703,56 грн., червень 2022 рік 17703,44 грн., липень 2022 рік 17703,49 грн., серпень 2022 рік 17703,47 грн., вересень 2022 року 17703,47 грн., за жовтень 2022 року 15724,17 грн.

Додаткова винагорода, яка виплачувалася позивачу у 2022 році відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168) не підлягає врахуванню при обчисленні середньої заробітної плати з таких мотивів і підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів поліцейських. Надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення установлювати також надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції; підвищення за службу в поліції особливого призначення (особам, які безпосередньо виконують функції із забезпечення громадського порядку та безпеки громадян), здійснювати преміювання поліцейських відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби; виплачувати: надбавку за стаж служби в поліції; надбавку за виконання функцій державного експерта з питань таємниць та надбавку за службу в умовах режимних обмежень; доплату за службу в нічний час; надбавку за безперервний стаж на шифрувальній роботі; доплату за науковий ступінь кандидата або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню; доплату за вчене звання у разі, коли особа обіймає посаду, що пов`язана з педагогічною або науковою діяльністю, і має вчене звання доцента (старшого наукового співробітника); надбавку за почесне звання «заслужений» - у розмірі 10 відсотків посадового окладу.

Отже, перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які виплачуються поліцейським, встановлено Постановою №988 та Порядком №260, які є нормами спеціального законодавства і підлягають застосуванню при визначенні структури, порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейських та у випадку виникнення спорів з цього приводу.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову №168 (в редакції на час звільнення позивача зі служби), пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що додаткова винагорода, яка передбачена Постановою №168, не має постійного характеру та виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за наявності певних умов. Така додаткова винагорода не належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (не є підвищенням посадового окладу, надбавкою, доплатою, які мають постійний характер), а тому не враховуються при обчисленні середнього грошового забезпечення.

Отже, перебуваючи на посаді заступника начальника Дніпровського відділу поліції, позивач отримував більше щомісячне грошове забезпечення по відношенню до щомісячного грошового забезпечення, яке він отримував за посадою заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції, відтак, наявні підстави для нарахування та виплати відповідачем на користь позивача різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Зі змісту постанови Верховного Суду від 28.11.2019 у справі №810/4627/18 слідує, що у випадку незаконного пониження в посаді особа набуває право на вимогу про стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Суд зазначає, що рішенням суду Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 280/4010/21, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року, визнаний протиправним та скасований наказ.

Враховуючи оскарження зазначеного рішення відповідачем, зазначене рішення суду першої інстанції від 23.09.2021 фактично вступило в законну силу лише 19.09.2022 та виконане відповідачем лише 09.11.2022.

Відтак, враховуючи положення статті 235 КЗпП України, оскільки спір щодо призначення позивача на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції розглядався більше одного року, не з вини працівника, суд приходить до висновку про необхідність виплати різниці в заробітку за весь час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Стосовно компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб, суд враховує таке.

Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Законом України «Про відпустки» (далі - Закон № 504/96-ВР) установлено державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Положеннями статті 4 Закону № 504/96-ВР встановлено наступні види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

Згідно зі статтею 92 Закону № 580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Згідно з абзацами 7-8 пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Проаналізувавши вказані норми чинного законодавства, суд зазначає, що право особи, яка працює, на відпочинок у формі відпустки регламентовано Конституцією України. При цьому, таку особу не може бути позбавлено вказаного права.

Разом з тим, поліцейським можуть бути надані такі відпустки: щорічні чергові оплачувані відпустки, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Суд звертає увагу на те, що законом не виключаються випадки, за яких поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року та надано поліцейським право використати відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Тобто, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002 у справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин 2, 3 статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Отже, з огляду на відсутність правового врегулювання положеннями Закону № 580-VIII, Порядку № 260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, до року звільнення, суд зазначає, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону № 504/96-ВР.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 504/96-ВР і частини 1 статті 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 826/8185/18 та від 19 січня 2021 року у справі № 160/10875/19.

Як повідомлено відповідачем, що ОСОБА_1 за час служби в ГУНП в Запорізькій області не використав щорічну основну оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 30 діб, додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік - у кількості 15 діб.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2021 рік, та про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2021 рік.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 22.03.2021 по 09.11.2022, під час протиправного переведення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 22.03.2021 по 09.11.2022.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Запорізькій області (вул.Олександра Матросова, 29, м.Запоріжжя, 69057; ).

Повне судове рішення складено 25.07.2023.

Суддя Б.В. Богатинський