Справа № 420/10678/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду в Хмельницькій області №35 від 17.03.2023 року про відмову в призначення пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи гр. ОСОБА_1 всі періоди роботи згідно трудової книжки № НОМЕР_1 виданої 22 червня 1989 року на ім`я ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та період проходження військової служби з 05.05.1981 року по 10.06.1983 року.;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду в Хмельницькій області призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , пенсію за віком з моменту звернення до органів пенсійного фонду, тобто з 11 березня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що пенсійний орган протиправно відмовив у призначенні йому пенсії за віком. Вважає, що він має достатньо страхового стажу. Періоди трудової діяльності, які не зараховано до страхового стажу підтверджені записами трудової книжки та іншими документами наданими разом із заявою про призначення пенсії. Позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач 1 із заявленими вимогами не погоджується та у задоволенні позову просить відмовити. Вважає, що оскільки записи щодо спірних періодів роботи зроблені із порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях № 162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок № НОМЕР_3 , такі періоди не може бути зараховано до страхового стажу позивача. За відсутності необхідного страхового стажу у призначенні пенсії відмовлено.

Відповідач 2 11.07.2023 року подав відзив за яким позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову просить відмовити. Спірні періоди роботи позивача не підлягають зарахуванню, оскільки записи у трудовій книжці не відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях № 162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок № 58. За відсутності необхідного страхового стажу у призначенні пенсії відмовлено.

Ухвалою суду від 15.05.2023 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та залучено другим відповідачем Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив наступне.

11.03.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заяву за принципом екстериторіальності розподілено для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

17.03.2023р. за результатами розгляду заяви ГУ ПФУ в Хмельницькій області прийнято рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком.

Так, пенсійним органом встановлено, що на момент звернення із заявою позивач досяг віку передбаченого ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме 60 років.

Необхідний страховий стаж для призначення пенсії має становити 29 років, проте позивачу зараховано 17 років 1 місяць 28 днів.

До страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи за трудовою книжкою № НОМЕР_4 , оскільки прізвище, ім`я та по батькові не відповідає паспортним даним, крім того печатка на першій сторінці не читабельна та не містить перекладу (страховий стаж з 01.01.1999 зараховано згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу);

- період навчання згідно з дипломом від 30.06.1995 року № 008752, оскільки відсутній запис про початок періоду навчання;

- період проходження строкової військової служби з 06.05.1981р. по 03.06.1983р. згідно з військовим квитком від 05.05.1981р. № НОМЕР_5 , оскільки відсутній оригінал сканкопії військового квитка.

Позивач вважає рішення пенсійного органу протиправним, як і дії щодо неврахування спірних періодів до страхового стажу.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058) та Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788).

Згідно зі ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058).

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Статтею 44 Закону № 1058 передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

З огляду на вищевикладене, за призначенням пенсії особа зокрема, звертається до пенсійного органу із заявою та документами, необхідними для призначення пенсії у порядку визначеному правлінням Пенсійного фонду.

Так, Постанововю правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон). (п. 1.8)

Перелік документів які додаються до заяви про призначення пенсії за віком визначений п. 2.1. Порядку № 22-1.

Як встановлено судом із доданих до відзиву матеріалів, позивач до заяви про призначення пенсії додав такі документи: фотокопію військового квитка, паспорт громадянина України, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, диплом НОМЕР_6 , диплом № НОМЕР_7 , трудову книжку НОМЕР_8 .

При перевірці поданих заявником документів пенсійний орган встановив, що у трудовій книжці НОМЕР_8 ім`я не відповідає паспортним даним, а печатка на першій сторінці не читабельна та не містить перекладу.

Навчання згідно з дипломом від 30.06.1995 року № 008752 не зараховано, оскільки відсутній запис про початок періоду навчання.

Період проходження строкової військової служби з 06.05.1981р. по 03.06.1983р. згідно з військовим квитком від 05.05.1981р. № НОМЕР_5 не зараховано, оскільки відсутній оригінал сканкопії військового квитка.

Для зарахування до страхового стажу вказаних періодів пенсійний орган в оскаржуваному рішенні навів перелік документів, які заявник має подати.

Однак, позивач на підтвердження спірних періодів документи не подав, а звернувся до суду із цим позовом.

До суду позивач подав свідоцтво про зміну прізвища, ім`я, по батькові серії НОМЕР_9 від 12.05.1988 року, виданого Київським відділом РАЦС м. Одеси, згідно з яким, ОСОБА_2 змінив ім`я на ОСОБА_4 (російською мовою у свідоцтві зазначено ім`я як « ОСОБА_5 »).

На підтвердження періоду проходження військової строкової служби надав до суду довідку РТЦК та СП Одеської області від 27.04.2023 року № 7/1806.

Також надав нотаріально засвідчений переклад титульної сторінки трудової книжки № НОМЕР_4 від 04.04.2023 року.

Документів за якими можливо встановити період навчання за дипломом від 30.06.1995 року № 008752 позивачем не надано.

З огляду на викладене, позивач надав до суду перелік документів, який частково підтверджує спірні періоди трудової діяльності та періоду проходження строкової військової служби, однак ці документи не надавались до пенсійного органу та не досліджувались відповідачем 1.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 58 Закону № 1058 саме Пенсійний фонд України є тим органом до компетенції якого зокрема, належить призначення пенсій та підготовка документів для її призначення.

Суд не є органом, який призначає пенсії та перевіряє наявність підстав для їх призначення, за захистом пенсійних прав особа може звернутися до суду у разі якщо пенсійний орган за результатами перевірки усіх наданих заявником документів дійде висновку про відмову у призначенні пенсії.

Таким чином, у цьому спорі, враховуючи ненадання позивачем підтверджуючих спірні періоди документів, відповідач 1 правомірно відмовив у призначенні позивачеві пенсії за відсутності необхідного страхового стажу.

Варто зауважити, що зазначені в оскаржуваному рішенні недоліки щодо спірних періодів є суттєвими, оскільки за відсутності дати початку навчання виключають можливість встановлення періоду навчання, розбіжність даних щодо імені власника трудової книжки із паспортними даними особи, яка звертається за пенсією, унеможливлює без підтверджуючих документів зарахування такій особі трудових періодів до страхового стажу за таким документом. Ну а сканована копія військового квитка не є належним підтвердженням періоду проходження строкової військової служби.

Виходячи з наведеного, суд робить висновок, що пенсійним органом не порушено прав позивача в межах цього спору, оскільки позивачем не доведено факт надання підтверджуючих спірні періоди документів пенсійному органу.

З метою зарахування спірних періодів до страхового стажу позивачеві необхідно звернутись до пенсійного органу із пакетом документів зокрема тих, що надані до суду, і у разі відмови у призначенні пенсії звертатись до суду за захистом порушеного права.

Таким чином у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов