Справа № 420/8459/22
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

26 липня 2023 р.справа № 420/8459/22
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаДепартаменту патрульної поліції Національної поліції України, вул. Федора Ернеста, 3, м. Київ 48, 03048,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачаГоловне управління Національної поліції в Одеській області, вул. Академіка Філатова, 15-А, м. Одеса, Одеська область, 65080,

провизнання протиправними та скасування наказів від 25 травня 2022 р. № 307, від 4 червня 2022 р. № 825 о/с, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач або ДПП), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області (далі третя особа або ГУ НП в Одеській області), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, прийняту судом до розгляду (т. 2 а. с. 7-9, 29-30) просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати наказ ДПП від 25 травня 2022 р. № 307 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції;

2) визнати протиправним та скасувати наказ від 4 червня 2022 р. № 825 о/с в частині звільнення позивача із служби в поліції за самоусунення від виконання основних та додаткових завдань;

3) поновити позивача на посаді інспектора взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП з 4 червня 2022 р.;

4) стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

За цим позовом Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження в даній адміністративній справі (т. 1 а. с. 28-29).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду відмовлено в клопотанні ГУ НП в Одеській області про виключення його з кола учасників справи (т. 1 а. с. 41-43).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) на розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду (т. 1 а. с. 169-171).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду про передачу справи до Миколаївського окружного адміністративного суду залишено без задоволення (т. 1 а. с. 222-226).

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду справу прийнято до свого провадження суддею Морозом А.О., розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (т. 1 а. с. 236-237).

На обґрунтування своїх вимог позивач послався на наступне. Під час перебування на лікарняному, ОСОБА_1 був безпідставно звільнений із служби в поліції, але в наступному, відповідач самостійно скасував наказ про звільнення та поновив позивача на раніше займаній посаді, одразу розпочавши нове службове розслідування, в результаті якого знову звільнив позивача із служби в поліції. Підставою звільнення послугував невихід ОСОБА_1 на службу з 24 лютого до 16 березня 2022 р. та з 18 до 20 травня 2022 р. Позивач стверджує, що факти його відсутності на службі у вказані періоди часу належним чином відповідачем не зафіксовані, також відповідач не встановив дійсні причини його відсутності на службі (т. 1 а. с. 1-8, 148-150).

Відповідач позов не визнав, у відзиві та інших заявах по суті справи просив відмовити в його задоволенні (т. 1 а. с. 51-61, 154-158). Доводячи безпідставність позовних вимог, відповідач пояснив, що в ході службового розслідування була встановлена відсутність ОСОБА_1 на службі з 24 лютого до 14 березня 2022 р., що зафіксовано відповідними актами. Крім цього, позивач безпосереднє керівництво поліції про відкриття лікарняних не повідомляв. Під час службового розслідування ОСОБА_1 не надавав довідки медичних закладів, які долучені до позовної заяви, до того ж вони не відповідають встановленій формі, а тому не повинні братись судом до уваги.

Третя особа пояснень не надала, будь-яких заяв чи клопотань від неї до суду не надходило.

За клопотанням представника позивача, у справі було призначено судове засідання, яке проведено в режимі відеоконференції (т. 2 а. с. 23-24, 44-46, 61-63).

На підставі ст. 205 ч. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), справа розглянута в письмовому провадженні.

Вирішуючи спір, суд встановив такі обставини, яким він надає наступну правову оцінку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 службу в органах внутрішніх справ, а в подальшому в поліції, проходить з квітня 2013 р., а з червня 2018 р. займає посаду інспектора взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП.

Відповідно до наказу УПП в Одеській області ДПП від 9 березня 2022 р. № 138, за фактом відсутності ОСОБА_1 на службі з 24 лютого до 16 березня 2022 р. призначено службове розслідування.

Згідно з наказом ДПП від 16 березня 2022 р. № 174, до ОСОБА_1 було застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (т. 1 а. с. 16-19). Даний наказ був реалізований наказом ДПП від тієї ж дати № 626 о/с.

В подальшому, 13 березня 2022 р. наказом ДПП № 785 о/с, наказ від 16 березня 2022 р. № 626 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 із служби в поліції скасовано з виплатою грошового забезпечення з 17 березня до 12 травня 2022 р. (т. 1 а. с. 69).

Наказом від 14 травня 2022 р. № 577 ДПП ініційовано службове розслідування щодо низки поліцейських, в тому числі ОСОБА_1 .

Висновком службового розслідування від 24 травня 2022 р. зафіксовані наступні обставини (т. 1 а. с. 116-139):

з 31 січня 2022 р. ОСОБА_1 знаходився на лікарняному. У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 р. безпосередній начальник позивача командир роти ОСОБА_2 намагався зв`язатись з ним, але телефон позивача був вимкнений. Актами від 24, 25, 26, 28 лютого, від 1, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 12, 13, 14, 16 березня 2022 р. зафіксована відсутність позивача на службі без поважних причин. 14 березня 2022 р. в додатку Телеграм позивач повідомив ОСОБА_2 , що перебуває в с. Березівка, Одеської області, номер будинку повідомляти відмовився, але надіслав геолокацію свого місцезнаходження, до якої було направлено слідчого Березівського відділу поліції, який рапортом доповів, що за вказаною позивачем адресою, його не виявлено. Також 14 травня 2022 р. позивачу на адресу проживання було направлено витяг з наказу, яким його поновили на службі в поліції та повідомлено про необхідність приступити до виконання своїх службових обов`язків, але позивач на службу не вийшов, про причини своєї відсутності не повідомив, як і не повідомив про тимчасову непрацездатність.

Опитаний в ході службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що з 16 до 24 лютого 2022 р., а також з 25 лютого до 17 березня 2022 р. перебував на лікарняному, після чого повернувся на службу, але його повідомили про звільнення згідно з наказом від 16 березня 2022 р. № 174. Позивач заперечив, що 24 лютого 2022 р. з ним зв`язувався командир роти ОСОБА_2 та повідомляв про необхідність прибути на службу після скасування наказу про звільнення.

Ці обставини відповідач кваліфікував як дисциплінарний проступок, а саме порушення ст. 1 ч. 3 п. 1, 2, 4, 5, 8, 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 р. № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), ст. 18 ч. 1 п. 1, 2, ст. 24 ч. 2, ст. 64 ч. 1 Закону України Про Національну поліцію, розділу ІІ п. 1 абз. 2, 3 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 9 листопада 2016 р. № 1179, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 6 грудня 2016 р. за № 1576/29706 (далі Правила етичної поведінки поліцейських), розділ ІІІ п. 1, 10, 13 посадової інструкції інспектора поліцейського УПП в Одеській області ДПП.

Пунктом 4 наказу від 25 травня 2022 р. № 307 за невихід на службу без поважних причин з 24 лютого до 16 березня 2022 р. та з 18 до 20 травня 2022 р., ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у виді звільнення із служби в поліції (т. 1 а. с. 140-143).

Звільнення позивача реалізоване наказом ДПП від 4 червня 2022 р. № 825 о/с (т. 1 а. с. 145).

Відповідно до ст. 1 ч. 1 Закону України Про Національну поліцію, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Стаття 18 ч. 1 п. 1, 2 Закону України Про Національну поліцію покладає на поліцейського такі обов`язки:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з ст. 24 ч. 2 Закону України Про Національну поліцію, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до ст. 1 ч. 3 п. 1, 2, 4, 5, 8, 13 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до абзаців 1, 2 та 12 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

За приписами ст. 19 ч. 1, 2 Закону України Про Національну поліцію, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Як визначено ст. 1 ч. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Як вбачається з висновку службового розслідування, підставою для звільнення ОСОБА_1 із служби в поліції послугувала його відсутність на службі з 24 лютого до 16 березня 2022 р. та з 18 до 20 травня 2022 р.

На підтвердження наявності поважних причин відсутності на службі у вказані дні, позивач послався на тимчасову непрацездатність, підтверджену відповідними довідками. Так, в матеріалах справи маються:

- довідка про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України № 46, видана ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області, відповідно до якої позивач був звільнений від служби у зв`язку з хворобою з 4 до 17 січня 2022 р. (т. 1 а. с. 110);

- довідка про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України № 1143, видана ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області, відповідно до якої позивач був звільнений від служби у зв`язку з хворобою з 31 січня до 13 лютого 2022 р. (т. 1 а. с. 109);

- інформаційна довідка з електронної системи охорони здоров`я від 25 лютого 2022 р., видана КП Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4 Одеської міської ради, відповідно до якої період непрацездатності позивача склав з 25 лютого до 7 березня 2022 р. (т. 1 а. с. 14);

- інформаційна довідка з електронної системи охорони здоров`я від 7 березня 2022 р., видана КП Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4 Одеської міської ради, відповідно до якої період непрацездатності позивача склав з 7 до 17 березня 2022 р. (т. 1 а. с. 13).

Відповідно до доручення УПП в Одеської області ДПП від 13 січня 2022 р. № ВН719/41/13/02/02-22 Про додаткові заходи щодо впорядкування звільнення від службових обов`язків через тимчасову непрацездатність особового складу (далі - доручення) (т. 1 а. с. 114-115):

Працівникам управління обов`язково інформувати рапортом свого безпосереднього керівника про тимчасову непрацездатність у день звернення до закладу охорони здоров`я. В рапорті зазначити - заклад охорони здоров`я, інформацію про лікаря, дату встановлення лікуючим лікарем факту тимчасової непрацездатності, вид лікування (амбулаторне або стаціонарне) (п. 1 доручення).

В екстрених випадках, що пов`язані з фізичної неможливістю проінформувати особисто та письмово, такий рапорт подає безпосередній керівник особи, що тимчасово втратила працездатність на підставі її усного повідомлення (п. 2 доручення).

З метою дотримання встановленого порядку видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність поліцейських, забезпечення правильності їх видачі, звертатися до ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області, що обслуговує м. Одесу та Одеську область, і лише у невідкладних випадках до інших закладів охорони здоров`я незалежно від форм власності, та фізичним особам-підприємцям, які отримали ліцензію на провадження господарчої діяльності з медичної практики (п. 3 доручення).

Отже, у випадку тимчасової непрацездатності, наведені норми доручення вимагають від поліцейського негайно повідомити про це свого керівника та надати інформацію про час відкриття лікарняного, заклад охорони здоров`я тощо. Формою такого інформування, є рапорт. Також, доручення вимагає від поліцейських за отриманням документів про тимчасову непрацездатність звертатись виключно до ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області - в даному випадку мають місце імперативні вимоги, які не залишають поліцейському права діяти на власний розсуд і тільки у невідкладних випадках поліцейські мають право звертатись до інших закладів охорони здоров`я.

Позивач не подав доказів того, що рапортом повідомляв свого керівника про тимчасову непрацездатність та відкриття лікарняного. Крім того, як наводилось судом вище, всі дні, які відповідач розцінив як відсутність позивача на службі без поважних причин, позивач знаходився на лікарняних, які оформлені ним не в ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області, а в КП Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4 Одеської міської ради. Матеріали службового розслідування не містять пояснень позивача з приводу неможливості звернення за медичною допомогою та оформлення тимчасової непрацездатності ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області, позовна заява також не містить будь-яких пояснень з цього приводу, тим більше, що перші довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України, які охоплюють період часу, який не є спірним, оформлені позивачем саме в ДУ Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області.

Також, суд звертає увагу на те, що не всі дні, які відповідач врахував як відсутність позивача на службі без поважних причин, позивач перебував на лікарняному. Так, згідно висновку службового розслідування та наказу, позивач був звільнений за невихід на службу з 24 лютого до 16 березня 2022 р. та з 18 до 20 травня 2022 р., тоді як відповідно до наявних у справі довідок, позивач перебував на лікарняних з 25 лютого до 7 березня 2022 р. та з 7 до 17 березня 2022 р., відповідно, 24 лютого, а також 18, 19, 20 травня 2022 р. ОСОБА_1 , не перебуваючи на лікарняному, не вийшов на службу без поважних причин.

Аргументи ОСОБА_1 про те, що відповідач належним чином не оформив його відсутність на службі, суд оцінює критично, оскільки ці обставини не є спірними - позивач сам стверджує, що в дні, які відповідач врахував як безпідставну відсутність позивача на службі, він перебував на лікарняних, а тому додаткове підтвердження чи фіксація цих обставин не має значення для вирішення цього спору.

Так само не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що перед звільненням відповідач не встановив дійсні причини відсутності позивача на службі, адже останній сам порушив вимоги доручення не проінформувавши керівника про відкриття та продовження лікарняних та звернувшись не до профільного закладу охорони здоров`я.

Норми Закону України Про Національну поліцію та Дисциплінарного статуту дають підстави для висновку про те, що служба в поліції є особливим видом державної служби. До поліцейських висуваються підвищені вимоги в частині несення служби, дотримання службової дисципліни, а в період дії воєнного часу на поліцейських покладаються додаткові функції. Позивач, в період дії воєнного стану, не повідомив керівника про знаходження на лікарняному, зв`язку з керівництвом не підтримував, 4 дні не виходив на службу без поважних причин, а тому суд вважає, що відповідач вірно встановив обставини дисциплінарного проступку та надав йому вірну правову кваліфікацію.

За встановлених обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішувалось, так як учасники справи не подали доказів їх понесення.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернеста, 3, м. Київ 48, 03048, ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Національної поліції в Одеській області (вул. Академіка Філатова, 15-А, м. Одеса, Одеська область, 65080, ) відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог розділу VI п. 3 "Прикінцеві положення" КАС України.

Суддя А. О. Мороз