Справа № 200/2365/23
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року Справа№200/2365/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення для військовослужбовців за період з серпня 2022 року по дату ухвалення рішення; зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення для військовослужбовців за період з серпня 2022 по дату ухвалення рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаною позовною заявою.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_3 , приймав участь і здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони в місті Бахмут, що підтверджується відповідною довідкою; неоднарозово військовою частиною направлявся до медичного обстеження. Однак, без належних правових підстав позивачу не нараховується та не виплачується грошове забезпечення для військовослужбовця з серпня 2022 року.

А тому змушений звернутися з відповідною позовною заявою до суду для захисту свого порушеного права.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.11.2022 №310 позивача, який самовільно залишив військову частину 17 липня 2022 (дезертирував), увільнено від займаної посади, призупинено військову службу, виключено зі списків особового складу з 10.08.2022. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 2023 року № 153 від 02.06.2023 позивача зараховано на всі види забезпечення з 01 серпня 2022 у зв`язку з поверенням після самовільного залишення військвової частини, нараховано грошове забезпечення. Вказали, що нараховане грошове забезпечення позивачу буде виплачено 10-14 липня 2023 року.

Також додатково зазначили, що станом на 13.07.2023 грошове забезпечення позивача за попередні періоди служби у розмірі 139 693,34 грн. депоновано (перераховано) на спеціальний рахунок, де кошти зберігаються до моменту повернення позивача до військової частини. Після повернення позивача до частини та актуалізації його банківських реквізитів, вищезазначене грошове забезпечення буде йому перераховано.

Просили відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 30 травня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Ухвалою суду 12 червня 2023 року в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_2 про призупинення на один календарний місяць розгляду справи № 200/2365/23 відмовлено.

Ухвалою суду від 21 червня 2023 року зобов`язано військову частину НОМЕР_2 надати до суду письмові пояснення щодо заявленого позову; довідку про нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з серпня 2022 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_4 надати до суду довідку про нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з серпня 2022 року.

Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №3057-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_5 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 22.04.2023 №113 позивача, який прибув для проходження військової служби у військовій частині з ІНФОРМАЦІЯ_2 зараховано на продовольче забезпечення з 24 квітня 2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.11.2022 №310 позивача, увільненого від займаної посади та якому призупинено військову службу у Збройних Силах України наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 05 листопада 2022 року № 212-РС, призупинено строк військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги у військовому званні з 10 серпня 2022 року. Виключено зі списків особового складу з 10 серпня 2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 02.06.2023 №153 позивача зараховано на всі види забезпечення з 01 серпня 2022 року, а на продовольче забезпечення з 03 червня 2023 року, у зв`язку з поверненням після самовільного залишення військової частини. Залучено до складу сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.

Згідно довідки від 01.04.2023 №903 позивач з 24.04.2022 по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_3 .

Відповідно до довідки №962 від 29.06.2023 позивачу за період з серпня 2022 по червень 2023 року нараховано грошове забезпечення.

Відповідачем до суду надано додаткові пояснення, в яких зазначено, що станом на 13.07.2023 грошове забезпечення позивача за попередні періоди служби у розмірі 139 693,34 грн. депоновано (перераховано) на спеціальний рахунок, де кошти зберігаються до моменту повернення до військової частини. Після повернення позивача до частини та актуалізації його банківських реквізитів, вищезазначене грошове забезпечення буде перераховано.

На підтвердження відповідачем надано платіжну інструкцію №2703 від 12 липня 2023, з призначенням платежу «2101020,2112, Депонування коштiв з грошового забезпечення ОСОБА_1 IПН » на суму 139 693,34 грн.

Відповідач вказує у відзиві, що станом на 13.07.2023 року до місця розташування частини позивач не повернувся.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що він не погоджується з невиплатою йому грошового забезпечення.

Вирішуючи вказаний спір, суд керується наступним.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За частиною другою статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим перебуванням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення тривалого залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2,3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII, Постанови №704 наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 15 розділу І Порядку №260 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Пунктом 31 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні визначено, що касир зобов`язаний після закінчення встановлених строків виплат, пов`язаних з оплатою праці за видатковими відомостями:

1) у видатковій відомості проти прізвища осіб, яким не здійснено виплату, поставити відбиток штампа або зробити напис "Депоновано";

2) скласти реєстр депонованих сум;

3) у кінці видаткової відомості зазначити фактично виплачену суму та недоодержану суму виплат, яка підлягає депонуванню, звірити ці суми із загальним підсумком за видатковою відомістю і засвідчити напис своїм підписом. Якщо готівка видавалася не касиром, а іншою особою, то на відомості додатково робиться напис "Готівку за відомістю видав (підпис)";

4) здійснити запис у касовій книзі згідно з виписаним бухгалтерією видатковим касовим ордером на фактично видану суму за видатковою відомістю.

Бухгалтер здійснює перевірку записів, зроблених касирами у видаткових відомостях та здійснює підрахунок виданих і депонованих за ними сум. Депоновані суми, що підлягають здаванню в банк, оформляються шляхом складання одного загального видаткового касового ордера.

Тобто, депоновані кошти - це готівкові кошти, отримані підприємством для виплат, пов`язаних з виплатою окремим фізичним особам, однак, не виплачені у встановлений строк. Депонована сума коштів підлягає до виплати.

В листі Державної служби України з питань праці від 04.01.2017 № 54/4.1/4.1-ДП-17, роз`яснено, що якщо працівник відмовляється отримувати заробітну плату (не з`являється за її одержанням за умови, що виплата здійснювалася весь час роботи готівкою і працівник про це повідомлений в установленому порядку та не звертався із заявою щодо виплати зарплати через установу банку або поштовим переказом) за місцем роботи, роботодавець повинен її депонувати у встановленому законодавством порядку. В такому випадку роботодавець вважається таким, що виконав свій обов`язок щодо забезпечення своєчасної виплати заробітної плати.

У цьому зв`язку суд констатує, що встановлення обставини невиплати (не отримання) позивачем грошового забезпечення не з вини роботодавця та обставини депонування в установленому законом порядку зазначеної (заброньованої до виплати суми), вказує на відсутність порушенням законодавства про оплату праці зі сторони відповідача.

Позивач не надав суду жодних доказів звернення до відповідача з метою вирішення питання отримання грошового забезпечення, що належать позивачу від відповідача чи будь - якої протиправної поведінки відповідача, яка не була б заснована на нормах чинного трудового законодавства України.

Порушення права особи законом пов`язується з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково (ст. 15 ЦК України).

Разом з тим позивачем суду не представлено жодних доказів, та не повідомлено суд про обставини, за яких він не може реалізувати своє право на отримання грошового забезпечення.

Вказані суми відповідачем депоновано, та позивач може отримати ці суми в будь - який час при зверненні до відповідача.

Вказане свідчить про відсутність підстав для ухвалення рішення про примусове стягнення грошового забезпечення з відповідача, оскільки судом не встановлено обставину вчинення відповідачем перешкод в отриманні грошового забезпечення, чи будь - якої протиправної поведінки роботодавця.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення для військовослужбовців за період з серпня 2022 року по дату ухвалення рішення; зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення для військовослужбовців за період з серпня 2022 по дату ухвалення рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов