Справа № 160/4497/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2023 року м. Дніпросправа № 160/4497/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/4497/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

08.03.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.11.2022 року в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою ОСОБА_1 від 19.10.2022 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_2 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області № Б-с-78 від 31.01.2022 року станом на 18.02.2020 року і дійсній на теперішній час про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з дня подачі на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року по справі № 160/6984/22 в Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, тобто з 01.08. 2022 року.

Позовні вимоги вмотивовані протиправністю дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області № Б-с-78 від 31.01.2022 року станом на 18.02.2020 року і дійсній на теперішній час про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з дня подачі на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року по справі № 160/6984/22 в Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, тобто з 01.08. 2022 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відсоткове співвідношення вже призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стосовно суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, є сталим, оскільки визначається на день призначення щомісячного довічного грошового утримання та не може зменшуватись із прийняттям нових Законів. Отже, дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача із 86% до 56% є протиправними.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, є суддею у відставці та з 02.12.2004 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання у відсотковому розмірі суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України Про судоустрій і статус суддів №2453-VІ від 07.07.2010 року.

Відповідно до копії наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2004 року №100-К з особового складу Про відрахування із штату суддів відраховано ОСОБА_1 , суддю Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, із штату цього ж суду у зв`язку із поданням заяви про відставку, з 01.12.2004 року. Означеним наказом вирішено виплатити ОСОБА_1 , вихідну допомогу без сплати податку у розмірі місячного заробітку за кожен повний рік роботи на посаді судді відповідно до Закону України Про статус суддів (стаж роботи на посаді судді становить - 22 роки). Також, означеним наказом вирішено виплачувати ОСОБА_1 , судді у відставці Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, з 02.12.2004 року звільнене від сплати податку щомісячне грошове утримання в розмірі 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді відповідно до п. 4 ст. 43 Закону України Про статус суддів (стаж роботи, який дає право на відставку складає 23 роки 11 місяців 24 дні).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року у справі № 160/7450/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.03.2021 у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою ОСОБА_1 від 25.02.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області №Б-с-276 від 22.02.2021, станом на 18.02.2021 і дійсній на теперішній час, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Здійснено розподіл судових витрат.

Позивачем отримано у Територіальному управлінні Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області довідку за №Б-с-78 від 31.01.2022 року для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно з якою станом на 18.02.2020 розмір суддівської винагороди судді, який враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 128642,40 гривень.

Вказана довідка видана на підставі ст. 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року та Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020.

Позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці, яку разом із додатками було надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

У відповідь на вказане звернення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу було повідомлено та роз`яснено, листом від 20.04.2022 року за №11857-4523/Г-01/8-0400/22, про відсутність підстав у проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі наданої довідки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року у справі № 160/6984/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладену у листі від 20.04.2022 року за №11857-4523/Г-01/8-0400/22, у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із його заявою від 08.02.2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області за №Б-с-78 від 31.01.2022 року, починаючи з 19.02.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Здійснено розподіл судових витрат.

Враховуючи зазначене, позивач знову подав заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з копіями ухвал Дніпропетровського адміністративного суду від 25.10.2012 року та Вищого адміністративного суду України від 07.11.2013 року за його позовом і саме відносно розміру нарахування мого щомісячного грошового утримання - 86% заробітної плати працюючого судді. До кінця січня 2023 року відповіді від Пенсійного фонду позивач не отримав, а тому 31.01.2023 року подав нову заяву Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вимогою дати відповідь, але і на цю заяву відповіді не отримав. І тільки після особистого звернення до працівників фонду після 14.02.2023 року позивачу повідомили, що нібито 17.11.2022 року давали останньому відповідь по пошті і направили копію відповіді на електронну адресу.

Листом №35195-26663/Г-01/8-0400/2 від 17.11.2022 року електронну копію позивач отримав тільки 14.02.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило позивачу в здійсненні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області № Б-с-78 від 31.01.2022 року, мотивуючи тим, що це не передбачено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року. 28.02.2023 року позивач отримав Укрпоштою відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.02.2023 року на своє повторне звернення від 31.01.2023 року, в якому останньому знову відмовлено в здійсненні перерахунку та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області № Б-с-78 від 31.01.2022 року також мотивуючи тим, що це не передбачено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 року. В конверті була також паперова копія відповіді Пенсійного фонду від 17.11.2022 року на звернення позивача від 20.10.2022 року, яке нібито йому відсилалось по пошті і якого він не отримував. Лист надійшов з м. Кривий Ріг.

Листом від 17.11.2022 року №35195-26663/Г-01/8-0400/22 на звернення позивача з питання пенсійного забезпечення останньому ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомлено наступне. Загальний страховий стаж та стаж на посаді судді становить 23 роки 11 місяців 06 днів. Згідно пункту 3 статті 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 по справі № 160/6984/22, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області за №Б-с-78 від 31.01.2022, починаючи з 19.02.2020 з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. На виконання рішення суду від 29.06.2022 по справі № 160/6984/22 у вересні 2022 року позивачу проведено відповідний перерахунок та здійснено нарахування коштів за період з 19.02.2020 по 30.09.2022. Загальний розмір щомісячного довічного грошового утримання з 19.02.2020, визначеного на підставі довідки від 31.01.2022 № Б-с-78, складає 72106,17 грн., де: 72039,74 грн - розмір щомісячного довічного грошового утримання (128642,40 грн х 56%); 66,43 грн - підвищення дітям війни Пост. № 112 п.6. Іншого рішенням суду не передбачено.

Листом від 20.02.2023 року №5542-3472/Г-01/8-0400/23 на звернення позивача з питання пенсійного забезпечення останньому ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомлено наступне. Відповідь на звернення позивача від 20.10.2022 № 26663/Г-0400-22 було направлено ОСОБА_1 листом від 17.11.2022 № 35195-26663/Г-01/8-0400/22 на поштову адресу зазначену у зверненні, копія якого додається. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.06.2022 по справі № 160/6984/22 у вересні 2022 року ОСОБА_1 проведено відповідний перерахунок та здійснено нарахування коштів за період з 19.02.2020 по 30.09.2022 в розмірі 376759,46 грн. Згідно із пунктом 2 статті 72 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. Згідно із пунктами 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Таким чином, належні пенсійні кошти, нараховані за рішенням суду за період з 19.02.2020 по 30.09.2022 в розмірі 376759,46 грн, будуть виплачені після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати суми, нарахованих за рішеннями суду, в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.

Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в здійсненні перерахунку та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно із довідкою Територіального управління державної Судової адміністрації в Дніпропетровській області № Б-с-78 від 31.01.2022 року протиправною, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку про правомірність рішення відповідача, оскільки перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці позивачу проведено відповідно до вимог Закону №1402-VIII та рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020р. у справі № 2-р/2020, тому до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми саме цього Закону, а не вибірково з різних законів.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання наявності підстав для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач перебуває у відставці з 02.12.2004р.

Оскільки стаж судді у відставці позивача складає 23 роки 11 місяців 6 днів, пенсійний орган здійснюючи перерахунок довічного грошового утримання на підставі поданої довідки, визначив стаж що відповідає 56% розміру щомісячного довічного грошового утримання суддівської винагороди відповідного працюючого судді (за 20 років стажу - 50 %, та додатково за 3 роки стажу х 2 % = 6 %) у розмірі 56 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

В силу статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VI).

За приписами частини першої статті 142 Закону №1402-VI суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина друга статті 142 Закону №1402-VI).

Досліджуючи поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 року №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Крім цього, зазначений підхід до статусу судді у відставці та питання належного матеріального забезпечення суддів у відставці знайшов своє продовження у Рішенні Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016, у абзаці другому пункту 3 мотивувальної частини якого Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частинами четвертою та п`ятою статті 142 Закону №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, розділом ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI).

Відповідно до пункту 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453-VI.

Законом України від 16 жовтня 2019 року № 193-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11. 2019 р., було виключено зазначені вище пункти 22 та 23 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII.

Відповідно до пункту 24 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункту 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Пунктом 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII зі змінами.

Так, у пунктах 16, 17 вказаного Рішення від 18.02.2020 року № 2-р/2020 Конституційний Суд України зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт четвертий частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 року № 10-рп/2013).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013).

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесяти п`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Також Конституційний Суд України зазначив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України рішенням від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020 визнав неконституційним пункт 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 р. № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 години 00 хвилини цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня з дати ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила в силу і діє.

Таким чином, після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII позивач як суддя у відставці набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.

Разом з тим, суд визнає помилковими доводи позивача про протиправність зменшення позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання під час проведення перерахунку позивачу та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання позивачу як судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Суд звертає увагу, що такий відсоток розміру довічного грошового утримання позивача від суддівської винагороди працюючого судді (86%) визначений в порядку, передбаченому Законом "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. № 2453-VI, відрізняється від порядку визначення розміру довічного грошового утримання, встановленому чинним Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. № 1402-VIII, на підставі якого позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці.

Така відмінність полягає в тому, що Законом № 2453-VI розмір довічного грошового утримання судді у відставці визначався у відсотках (80% і більше), виходячи із суддівської винагороди працюючого судді, зокрема з окладу у розмірі 15 мінімальних заробітних плат (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 р. № 11-р/2018), на відміну від положень Закону № 1402-VIII, який передбачає зовсім інші базові показники суддівської винагороди, виходячи з окладу працюючого судді, в даному випадку місцевого суду, - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, (стаття 135 Закону № 1402-VIII), а також інший розмір довічного утримання судді у відставці 50% і більше від суддівської винагороди (частина третя статті 142 Закону № 1402-VIII).

За встановленими судом обставинами справи позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII.

Водночас, частиною третьою цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Вказана норма неконституційною не визнавалась.

Оскільки перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу проведено відповідно до вимог Закону №1402-VIII та з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020, тому до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми саме цього Закону, а не вибірково з різних законів.

Відтак, є вірними висновки суду першої інстанції про правомірність рішення відповідача про визначення розміру щомісячного грошового утримання позивача як судді у відставці в розмірі 56% суддівської винагороди судді, працюючого на відповідній посаді, та, відповідно, про необґрунтованість позовних вимог.

Суд вважає за необхідне зазначити, що визначення розміру довічного грошового утримання позивача на підставі норм Закону № 1402-VIII (50% і більше) не призводить до порушення гарантованих статтею 22 Конституції України права позивача, оскільки розмір довічного грошового утримання, на який має право позивач, за нормами Закону № 1402-VIII, не є меншим, ніж той, який був забезпечений з урахуванням положень Закону № 2453-VI.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року в адміністративній справі №160/4497/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник