Справа № 420/10232/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку ст. 287 КАС України в письмовому провадженні справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сазонова Д.К. від 18.04.2023 року у виконавчому провадженні №67989939 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що покладені рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 року по справі №540/3833/21 зобов`язання виконані пенсійним органом, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої пенсії буде здійснена після виділення головному управлінню коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Ухвалою від 15.05.2023 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу наданий строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 26.05.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі Вирішено, що справа розглядатиметься з урахуванням особливостей ст.287 КАС України. Судове засідання призначено на 31.05.2023 року о 09:20 год.

Відповідач подав до суду відзив на позовну (вх.№ ЕП/19899/23 від 30.05.2023 року), в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на невиконання рішення в повному обсязі. Рішенням суду по справі № 540/3833/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ДУ «ТМО МВС по Херсонській області» про розмір грошового забезпечення від 22.06.2021 №33/42-Б-61о/п, починаючи з 01.12.2019 з урахуванням раніше виплачених сум.

24.12.2021 року державним виконавцем Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі заяви та виконавчого листа № 540/3833/21 від 21.12.2021 року відкрито виконавче провадження № 67989939.

11.01.2022 року на адресу Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Херсонській області Південного МРУ (м. Одеса) надійшла постанова Директора Департаменту державної виконавчої служби Максима Кисельова від 10.01.2022 року про передачу виконавчого провадження № 67989939 до Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Миколаївській області Південного МРУ (м. Одеса), для подальшого виконання

12.01.2022 року винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Херсонській області Південного МРУ (м. Одеса).

17.01.2022державним виконавцем Відділу винесено постанову про прийняття виконавчого провадження№ 67989939.

23.02.2023 року державним виконавцем Відділу проведено перевірку виконання рішення суду та встановлено, що станом на 23.02.2023 до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Сазонова Дмитра Костянтиновича не надходили документи щодо повного або часткового виконання рішення суду боржником, у строк визначений ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», про що 23.02.2023 складено відповідний акт державного виконавця.

23.02.2023 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївські області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі ст.ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження № 67989939 винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

18.04.2023 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в межах виконавчого провадження № 67989939 винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду.

Станом на 18.04.2023 року боржником рішення суду виконано частково. Стягувачу не виплачена заборгованість пенсії.

Відсутність коштів у кошторисі не звільняє державу в особі ГУ ПФУ від обов`язку здійснити таку виплату. Відповідач вважає, що законні вимоги виконавця ігноруються, рішення суду умисно не виконується без поважних причин.

Також відповідач зазначає, що згідно трекінгу Укрпошти боржником отримано постанову про накладення штрафу 18.04.2023 року, а позов подано до суду 08.05.2023 року, а отже позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

У судове засідання призначене на 31.05.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення останнього повідомлялися належним чином.

Ухвалою від 31.05.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, вирішено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 01.06.2023 року адміністративний позов залишено без руху, позивачу наданий строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 27.07.2023 року вирішено продовжити розгляд справи №420/10232/23.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 року по справі №540/3833/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ДУ «ТМО МВС по Херсонській області» про розмір грошового забезпечення від 22.06.2021 №33/42-Б-61о/п, починаючи з 01.12.2019 з урахуванням раніше виплачених сум.

21.12.2021 року Херсонським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №540/3833/21 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ДУ «ТМО МВС по Херсонській області» про розмір грошового забезпечення від 22.06.2021 №33/42-Б-61о/п, починаючи з 01.12.2019 з урахуванням раніше виплачених сум.

У січні 2022 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ДУ «ТМО МВС по Херсонській області» про розмір грошового забезпечення від 22.06.2021 №33/42-Б-61о/п, починаючи з 01.12.2019 року.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року становить 11560,21 грн.

Виплата пенсії в перерахованому розмірі розпочата з лютого 2022 року.

Сума доплати за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року з урахуванням фактично виплачених сум склала 162549,98 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

24.12.2021 року державним виконавцем Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на підставі заяви та виконавчого листа № 540/3833/21 від 21.12.2021 року відкрито виконавче провадження № 67989939.

11.01.2022 року на адресу Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Херсонській області Південного МРУ (м. Одеса) надійшла постанова Директора Департаменту державної виконавчої служби Максима Кисельова від 10.01.2022 року про передачу виконавчого провадження № 67989939 до Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Миколаївській області Південного МРУ (м. Одеса), для подальшого виконання

12.01.2022 року винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Херсонській області Південного МРУ (м. Одеса).

17.01.2022 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про прийняття виконавчого провадження№ 67989939.

23.02.2023 року державним виконавцем Відділу проведено перевірку виконання рішення суду та встановлено, що станом на 23.02.2023 року до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Сазонова Дмитра Костянтиновича, не надходили документи щодо повного або часткового виконання рішення суду боржником, у строк визначений ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», про що 23.02.2023року складено відповідний акт державного виконавця.

23.02.2023 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївські області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) керуючись ст.ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження № 67989939 винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

18.04.2023 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) керуючись ст.ст.63,75 Закону України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження № 67989939 винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016року №1404-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно ст.1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно зі змістом ст.75 Закону України №1404-VIII підставою для застосування штрафу до боржника є невиконання у встановлений виконавцем строк рішення саме без поважних причин.

Поважними в розумінні норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Водночас, на час винесення спірної Постанови про накладання штрафу ВП №67989939 від 18.04.2023 року, рішення суду в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ДУ «ТМО МВС по Херсонській області» про розмір грошового забезпечення від 22.06.2021 №33/42-Б-61о/п, починаючи з 01.12.2019 року частково виконано.

При цьому суд зазначає, що відповідальними особами Головного управління здійснюється заповнення реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Крім іншого, суд також вказує, що позивачем листом від 04.02.2022 року за вих.№2100-0901-5/7781повідомлено відділ державної виконавчої служби щодо стану виконання рішення суду у справі №540/3833/21.

Згідно зі змістом ст.75 Закону України № 1404-VIII підставою для застосування штрафу до боржника є невиконання у встановлений виконавцем строк рішення саме без поважних причин.

Поважними в розумінні норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Відповідно до положень підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Виплата пенсій Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області здійснюються виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можливо здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом України, зокрема, у Постановах від 30 червня 2015р., 3 листопада 2015р., 2 лютого 2016р. (справи № 21-1044а15, № 21-5099а15, № 825/3715/14, відповідно), а також висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постановах від 03.06.2018р. у справі №757/29541/14-а, від 18 червня 2019року у справі №826/721/16, які в силу ч.5 ст.242 КАС України, підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Тобто виплати пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Судом встановлено, що доплату перерахованої пенсії стягувачу не було виплачено у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави не виконання рішення суду суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить позивачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Суд зазначає, що ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, без поважних причин.

Тобто, постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувана постанова про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200,00 грн. винесена відповідачем на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", саме із мотивів невиконання судового рішення без поважних причин.

Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки відсутні підстави стверджувати, що рішення суду позивач не виконав взагалі та без поважних причин. Водночас, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Так, відповідно до ч. 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що невиконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області в частині виплати суми боргу за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Зазначені висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постановах від 24.01.2018 року в справі № 405/3663/13-а, від 21.08.2019 року по справі № 754/3105/19.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний суд щодо спірних правовідносин сформував правовий висновок у постановах від 28.02.2019 року по справі № 822/1080/17, від 13.06.2018 року по справі №757/29541/14-а, згідно з яким невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на позов на пропущення позивачем строку звернення до суду, оскільки представник відповідача не заявив відповідного клопотання з цього приводу в установленому законодавством порядку. Крім того суд враховує, що відповідно до даних електронного документообігу, постанова від 18.04.2023 року зареєстрована у Головному управлінні Фонду в розділі електронний документообіг вхідна кореспонденція 27.04.2023 за №156/14, про що свідчить відповідний штамп.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) ВП №67989939 від 18.04.2023 року про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036, Код ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пр-т. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, Код ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси) ВП №67989939 від 18.04.2023 року про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 287 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.