Справа № 200/4570/22
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 липня 2023 року

м. Київ

справа №200/4570/22

адміністративне провадження № К/990/23310/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів: Смоковича М.І., Радишевської О.Р.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі № 200/4570/22 за позовом ОСОБА_1 до Хлібодарівської сільської територіальної громади про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з Хлібодарівської сільської територіальної громади середній заробіток з розрахунку 711,77 грн за кожен робочий день за час вимушеного прогулу з 01 грудня 2021 року по день видачі трудової книжки 02 листопада 2022 року в сумі 168689,49 грн з нарахуванням та сплатою єдиного соціального внеску.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

03 липня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, позивач в касаційній скарзі вказала на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та послалася на підпункти «а», «б» «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Скаржник зазначає, що на теперішній час відсутній правовий висновок Верховного Суду про застосування частини п`ятої статті 235 К3пП України (в редакції на час виникнення правовідносин) для випадків, коли трудова книжка видана роботодавцем на виконання рішення суду про її видачу після апеляційного/касаційного розгляду, а вимога про стягнення середнього заробітку за вимушений прогул обмежена датою винесення рішення судом першої інстанції.

Скаржник вказує, що в однаковому застосуванні норми права та забезпеченні загальнообов?язковості закону, в рівності перед законом та правовій визначеності у державі, яка керується верховенством права, і полягає фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики норми права за статтею 235 КЗпП України.

Верховний Суд наголошує, що вживання законодавцем слова "фундаментальне" несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, поизвачем не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. За змістом підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання.

Отже, Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Також позивач обґрунтовує необхідність прийняття цієї касаційної скарги тим, що вона позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи (підпункт «б» пункт 2 частина п`ята статті 328 КАС України), проте відсутність можливості спростувати обставини при розгляді якої саме іншої справи нею не зазначено.

Отже, Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Насамкінець заявник касаційної скарги вважає, що у впливі ухваленого в цій справі судового рішення на права невизначеного кола фізичних осіб, яких звільнено та яким затримано видачу трудової книжки або наказ про звільнення за рішенням суду на період апеляційного/касаційного провадження, полягає суспільний інтерес до утвердження принципу правової певності.

Вжите законодавцем словосполучення "значний суспільний інтерес" необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Касаційна скарга не містить аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Наведені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій.

Таким чином, оскаржуючи судові рішення, у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, позивач у касаційній скарзі не довела підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1- 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі № 200/4570/22 за позовом ОСОБА_1 до Хлібодарівської сільської територіальної громади про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіН.А. Данилевич М.І. Смокович О.Р. Радишевська