Справа № 400/3535/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2023 р. № 400/3535/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:Міністерство оборони України, пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2023 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання довідки позивачу про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 24.02.2022 по 10.06.2022 включно згідно з Додатком № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298;

зобов`язання відповідача видати позивачу довідку про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 24.02.2022 по 10.06.2022 включно згідно з Додатком № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298.

Позов обґрунтовано тим, що у період з 24.02.2022 по 10.06.2022 позивач, перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсіч і стримування збройної агресії. Тому відповідач відповідно до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 зобов`язаний був повідомити військову частину НОМЕР_2 , на грошовому забезпеченні якої перебував позивач, про безпосередню його участь в бойових діях за формою, наведеною в додатку 1 до цієї телефонограми. Проте, відповідач протиправно не виконав вказану телефонограму, у зв`язку з чим позивач за період 24.02.2022 по 10.06.2022 не отримав додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у належному розмірі.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також витребувано у відповідача і військової частини НОМЕР_2 докази.

У встановлений судом строк військова частина НОМЕР_2 надала суду витребувані докази, а відповідач ні. Про причини не подання доказів відповідач суд не повідомив.

12.06.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залучення до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерства оборони України та про витребування в останнього доказів.

У встановлений строк Міністерство оборони України надіслало до суду лист від 19.06.2023 № 1787/1723, яким повідомило, що відповідно до відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація щодо військової частини НОМЕР_1 ІІ відсутня.

Крім цього, третя особа надала витяг № МОУ 0050 від 19.06.2023 з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо військової частини НОМЕР_1 .

05.06.2023 відповідач подав суду клопотання про визнання військової частини НОМЕР_1 неналежним відповідачем у даній справі та про залучення в якості відповідача у ній військової частини НОМЕР_1 ІІ, за результатами розгляду його суд постановив 26.07.2023 ухвалу про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Керуючись частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 1 наказа Генерального штабу Збройних Сил України від 18.01.2022 № 8/ДСК «Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях» позивача, як військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 , залучено з 26.01.2022 для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Згідно з підпунктом 1.1.1.14.2 пункту 1 наказа Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині» від 02.02.2022 № 26/дск позивач вважався з 27.01.2022 таким, що прибув до складу сил та засобів, і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до посвідчення про відрядження від 27.01.2022 № 372/2/14 позивача було відряджено у підпорядкування командувача ООС з 27.01.2022. Факт прибуття і вибуття позивача у місце відрядження засвідчено гербовою печаткою військової частини « НОМЕР_4 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

У листі військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2022 № 350/302/2/2252 зазначено, що позивач дійсно приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у період з 24.02.2022 по 29.08.2022 включно.

Згідно з підпунктом 18 пункту 1 наказа командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.11.2022 № 447-г «Про виплату додаткової винагороди на період дії воєнного стану особовому складу військової частини НОМЕР_2 » позивачу виплачено додаткову винагороду в розмірі 100000 грн за період з 11.06.2022 по 28.08.2022. Підставою для цього нарахування зазначено довідку військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2022 № ОСУВ Хортиця/8/1337.

За період з лютого по червень 2022 року позивачу нараховано додаткову винагороду в розмірі, що не перевищував 30000,00 грн на місяць, що підтверджується довідкою про доходи № 372/9/46, виданої військовою частиною НОМЕР_6 14.04.2023.

Позивач разом із іншими військовослужбовцями звернувся до відповідача із колективним зверненням щодо надіслання до військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 довідку про період його безпосередньої участі у бойових діях для нарахування та виплати додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період їхнього відрядження відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) за період з 24.02.2022 по 10.06.2022.

У листі від 03.02.2023 № 350/147/2/185пс військова частина НОМЕР_10 , яка за дорученням Міністра оборони України розглянула відповідне колективне звернення, повідомила, що документальних підтверджень про безпосередню участь позивача у бойових діях за період з 13 квітня по 10 червня 2022 року до військової частини не надходило.

Вважаючи, що відповідач протиправно не надав позивачу довідку про його безпосередню участь у бойових діях за період з 24.02.2022 по 10.06.2022, що призвело до не виплати йому установленої Постановою № 168 додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (абзац перший частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з абзацом першим пункту 8 Постанови № 704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу постановлено здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерства юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Абзацами один-чотири пункту 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260), встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців включає:

щомісячні основні види грошового забезпечення;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту);

допомоги (абзаци п`ятнадцять-сімнадцять пункту 2 розділу І Порядку № 260 (у редакції, чинній з 30.06.2020 по 30.01.2023).

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан

Відповідно до пункту 1 статті 1 Указу Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, та Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Пунктом 1 Постанови № 168 (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з пунктом 5 Постанови № 168 ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Тобто відповідно до пункту 1 Постанови № 168 відповідна додаткова винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану щомісячно, а тому вона відноситься до одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців.

При цьому підставою для виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн Постановою № 168 (у первинній редакції) було визначено лише наявність дії воєнного стану у відповідному місяці, за який вона виплачується.

Поряд з цим, для виплати цієї винагороди у розмірі до 100000,00 грн Постановою № 168 (у редакції, чинній до 21.01.2023 дата набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168») встановлено обов`язкові альтернативні підстави:

або безпосередня участь у бойових діях;

або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» Постанову № 168 доповнено пунктом 21 такого змісту:

« 21. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».

Порядок і умови виплати цієї допомоги військовослужбовцям у Збройних Силах України було визначено наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», який набрав чинності 31.01.2023.

Тобто на період наявності спірних правовідносин Міністерством оборони України не було визначено порядок і умови виплати цієї допомоги.

Таким чином, у період з 24.02.2022 по 30.01.2023 додаткова винагорода, установлена Постановою № 168, як одноразовий додатковий вид грошового забезпечення, у розмірі до 100000,00 грн підлягала виплаті військовослужбовцям Збройних Сил України лише у випадках:

або безпосередньої їх участі у бойових діях;

або у забезпеченні ними здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

На період дії спірних правовідносин законодавством не було визначено, які документи підтверджують участь військовослужбовців Збройних Сил України у бойових діях чи у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

Лише в пункті 3 телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298, яка не є нормативно-правовим актом, зазначено, що про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах вимагається надання довідки командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

У командирів військових частин (установ), до яких відряджались військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), вимагалось щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеної в додатку № 1 до цієї телеграми (пункт 4 телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298).

Отож у період з 24.02.2022 по 30.01.2023 підтвердження факту участі відрядженого військовослужбовця в безпосередньо у бойових діях або в забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії фактично здійснювалось на підставі відповідних довідок військових частин, куди військовослужбовці були відрядженні.

Суд встановив, що згідно з підпунктом 1.1.1.14.2 пункту 1 наказа Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині» від 02.02.2022 № 26/дск позивач вважався з 27.01.2022 таким, що прибув до складу сил та засобів, і бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

У листі військової частини НОМЕР_2 від 28.12.2022 № 350/302/2/2252 зазначено, що позивач дійсно приймав безпосередню участь у бойових діях, забезпечуючи здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у період з 24.02.2022 по 29.08.2022 включно.

Таким чином, за періоди відрядження позивача з 24.02.2022 по 10.06.2022 військова частина, куди його було відряджено, повинна була надати військовій частині за місцем штатної служби позивача довідку, що містила б відомості про прийняття ним участі у бойових діях та / або інших відповідних заходах.

Проте, такої довідки до військової частини за місцем штатної служби позивача надіслано не було.

Відповідач у клопотанні від 05.06.2023 № 313/11/3302 про заміну неналежного відповідача заперечив факт відрядження позивача у вказаний період для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . Свою позицію відповідач аргументував тим, що позивач був відряджений до військової частини НОМЕР_4 , а не до військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується відбитком гербової печатки на посвідченні про відрядження позивача від 27.01.2022 № 372/2/14.

Так, відповідно до посвідчення про відрядження від 27.01.2022 № 372/2/14 позивача було відряджено у підпорядкування командувача ООС з 27.01.2022. Факт прибуття і вибуття позивача у місце відрядження засвідчено гербовою печаткою військової частини « НОМЕР_4 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

Витяг з наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 18.01.2022 № 8/ДСК «Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях», відповідно до якого позивача залучено з 26.01.2022 для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та наказ Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині» від 02.02.2022 № 26/дск про прикомандирування позивача також засвідчені гербовою печаткою військової частини « НОМЕР_4 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

Поряд з цим, довідка відповідача від 02.06.2023 № 313/11/514, згідно з якою позивач у 2022 році у відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 не перебував, засвідчена печаткою військової частини « НОМЕР_1 » (код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

Отже, на гербових печатках військових частин « НОМЕР_1 » і « НОМЕР_4 » зазначено однаковий код ЄДРПОУ, що свідчить про належність їх одній юридичній особі.

З вищенаведеного слідує, що юридичною особою НОМЕР_1 використовується декілька гербових печаток з різними умовними номерами (без номера, ІІ, ІІІ тощо) для використання на різних територіях дислокації її структурними підрозділами, які не мають статусу юридичних осіб.

У клопотанні про заміну неналежного відповідача від 05.06.2023 № 313/11/3302 відповідач наполягав на тому, що кутовий штамп і гербову печатку військової частини « НОМЕР_4 » використовується з 11.06.2022 оперативно-стратегічним угрупуванням « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (довідка відповідача від 27.04.2023 № 313/11/2469), яке перебуває в підпорядкуванні оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », і саме воно (або військова частина НОМЕР_1 ІІ) має бути залучений в якості відповідача замість військової частини НОМЕР_1 .

Суд критично оцінює таку позицію відповідача, оскільки:

згідно з наявними матеріалами справи оперативно-стратегічні угрупування «Лиман» і « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не є юридичними особами і в розумінні КАС України суб`єктами владних повноважень;

позивача не було відряджено до оперативно-стратегічних угрупувань «Лиман» чи « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відтак вказані оперативно-стратегічні угрупування не можуть бути відповідачами у цій справі, оскільки не володіють адміністративною процесуальною правоздатністю.

Крім цього, листом Міністерства оборони України від 19.06.2023 № 1787/1723 повідомлено суд, що відповідно до відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація щодо військової частини НОМЕР_1 ІІ відсутня.

Натомість згідно з витягу № МОУ 0050 від 19.06.2023 з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань військова частина НОМЕР_1 створена 30.04.2004.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що військова частина НОМЕР_1 використовує у своїй діяльності щонайменше дві гербові печатки, одна з яких містить умовний порядковий номер «ІІ», а інша не має умовного порядкового номеру.

А це свідчить про те, що у період з 24.02.2022 по 10.06.2022 позивача було відряджено саме до військової частини НОМЕР_1 , яка і повинна була надіслати військовій частині за місцем штатної служби позивача довідку, що містила б відомості про прийняття участі ним у бойових діях та / або інших відповідних заходах.

Тому позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

Поряд з цим, у позовних вимогах позивач просить суд зобов`язати відповідача надати довідку про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 24.02.2022 по 10.06.2022 включно згідно з Додатком № 1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298.

Порядок і умови виплати цієї допомоги додаткової винагороди, установленої Постановою № 168, з 31.01.2023 врегульовано розділом ХХХIV Порядком № 260.

Пунктом 5 розділу ХХХIV Порядку № 260 встановлено, що про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Згідно з абзацом першим пункту 7 розділу ХХХIV Порядку № 260 керівникам пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил) (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць.

Отже, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача надати довідку конкретної форми суперечить чинним нормам Порядку № 260.

Відтак в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді, а тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України суд не здійснював.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_11 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання довідки ОСОБА_1 про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії з 24.02.2022 по 10.06.2022.

3. Зобов`язати військову частину частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ) видати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_11 ) довідку, яка містить відомості про прийняття ним участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24.02.2022 по 10.06.2022.

4. У решті позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 27 липня 2023 року