Справа № 520/4026/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

27 липня 2023 року № 520/4026/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому документі у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 року адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення №22 від 06.03.2020 року відділу з питань перерахунку пенсій №20 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії на підставі матеріалів пенсійної справи та додатково поданих матеріалів - довідки Офісу Генерального Прокурора №21-49зп від 24 лютого 2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії за вислугу років на підставі ч. 20 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 року №1697-VII, яка згідно рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 підлягає застосуванню в первинній редакції, згідно наданої довідки Офісу Генерального Прокурора №21-49зп від 24 лютого 2020 року про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 року за відповідною (прирівняною) посадою слідчого в особливо важливих справах, з 13.12.2019 року та здійснити виплату різниці пенсії з урахуванням раніше виплачених сум; стягнуто на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, 5, Держпром 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ); у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишено без задоволення; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 по справі №520/4026/2020 залишено без змін.

20.11.2020 року судове рішення у вказаній справі набрало законної сили та 09.07.2021 року позивачем було отримано виконавчі листи по справі.

Через канцелярію суду 29.06.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому листі, в якій остання просить суд:

- допустити заміну стягувача у виконавчих листах, що видані 09.07.2021 року Харківським окружним адміністративним судом по справі за позовом ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. З, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення на судового збору;

- замінити стягувача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на його правонаступника - ОСОБА_1 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у виконавчих листах від 09.07.2021 року, виданих Харківським окружним адміністративним судом по справі № 520/4026/2020 за позовом ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення судового збору.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що ОСОБА_2 , який є позивачем у справі, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , а заявник ОСОБА_1 є дружиною позивача та відповідно спадкоємцем його майна. ОСОБА_2 заповів усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось дружині ОСОБА_1 . Заявник зверталась до із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка до нотаріальної контори, де нею було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. В подальшому, заявник подала заяву до відповідача по справі, в якій просила заборгованість, що не отримав чоловік при житті, виплатити їй, проте останній листом порекомендував звернутись до суду для визнання її стягувачем невиплаченої суми заборгованості за рішенням суду та в подальшому включення до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою програмою. Також, заявником вказано, що її чоловік при житті був і стягувачем у виконавчому провадженні, відкритому за його заявою з виконання виконавчого листа по справі №520/4026/2020.

У судове засідання заявник або представник заявника та представник відповідача не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяви.

Представником заявника через канцелярію суду було подано заяву про розгляд заяви без участі заявника та її представника, відсутність заперечень щодо розгляду заяви в порядку письмового провадження. Також, представник заявника просив суд задовольнити заяву.

Відповідно до ч.2 ст.379 КАС України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд зазначає, що положеннями ч.9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно вимог ч.4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищевикладені норми, суд приходить до висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що Харківським окружним адміністративним судом 08.05.2020 року було прийнято рішення у справі, яке набуло законної сили 20.11.2020 року.

За даними програми Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) встановлено, що судом за заявою позивача у справі було виготовлено виконавчі листи по справі, які позивачем було отримано 09.07.2021 року.

У поданій до суду заяві заявником вказано, що з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 р. №520/4026/2020 позивач не звертався, що підтверджується витягом з АСВП станом на 23.06.2023 року, з якого вбачається, що в АСВП виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відсутні.

В той же час, позивача по справі листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.07.2021 року №2000-2222-8/86554 у відповідь на його звернення було повідомлено про те, що невиплачена заборгованість по пенсії за рішенням суду склала 351851,60 грн. за період з 01.04.2020 року по 30.04.2021 року.

При цьому, як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про одруження серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

Матеріали заяви свідчать на користь того, що позивачем у справі при житті було складено заповіт від 15.05.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Ємельяновою І.Г. р. №4958, відповідно до якого все майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належать на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідав своїй дружині - ОСОБА_1 .

Як вказано заявником, у встановлений законом шестимісячний термін вона звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 до нотаріальної контори та Другою Харківською міською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №122/П/2022. Також 31.10.2022 року ОСОБА_1 було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за №5-205, на автомобіль марки моделі CHEVROLET NIVA 21230 ЗНГ, 2007 року випуску.

В подальшому, заявник, 13.02.2023 року подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заяву, в якій просила заборгованість, що не отримав при житті її чоловік ОСОБА_2 виплатити їй.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.02.2023 року №2004-2521-8/25435 заявника було повідомлено про те, що вона може з власної ініціативи звернутись до суду для визнання її стягувачем невиплаченої суми заборгованості за рішенням суду та в подальшому включення до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою

Заявник, вважаючи наявними підстави для заміни у даній справі стягувача, звернулась до суду із відповідною заявою.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991р. №1788-ХІІ суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За положеннями ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Приписами ст.48 КАС України визначено, що суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Також суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 379 КАС України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено положеннями ч.ч.1, 2 ст.15 Закону України Про виконавче провадження, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З аналізу наведених положень вбачається, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача, що визначено приписами абз.2 ч. 4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12.03.2009р. зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.06.2004 року у справі Півень до України визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Таким чином, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому відсутність виконавчого провадження на час звернення із заявою про заміну сторони не є матеріально-правовою перешкодою для заміни сторони правонаступником, і не суперечить загальній меті адміністративного судочинства.

Під час розгляду заяви встановлено, що згідно заповіту від 15.05.2017 року заявник є спадкоємцем усього майна де б воно не було та з чого б воно не складалось ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємці мають право прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При цьому, обов`язок спадкоємця отримати свідоцтво про право на спадщину у відповідності до ст. 1297 ЦК України настає у випадках, якщо у складі спадщини є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація.

Суд зазначає, що право позивача у справі на перерахунок його пенсії та виплату за результатами такого перерахунку відповідних сум встановлено судовим рішенням у даній справі, яке набуло законної сили. При цьому, зі змісту отриманого за життя позивача по справі його було повідомлено про проведення такого перерахунку та визначення суми пенсії, яка підлягає виплаті.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що суми пенсій, які були нараховані, проте не виплачені особі за життя, передаються членам його сім`ї.

При цьому, отримання вказаних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що оскільки заявник ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , яка відповідно до заповіту є спадкоємцем, то, у відповідності до статті 1227 ЦК України та статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", набула права на отримання сум пенсії, нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення суду у даній справі, проте не виплачених за життя.

При розгляді даної заяви судом було враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.12.2020 року по справі №2-а-3938/11.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та необхідність заміни сторони стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 255, 295, 297, 379 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому документі у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Замінити стягувача по справі №520/4026/2020 з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на його правонаступника - ОСОБА_1 (що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у виконавчих листах від 09.07.2021 року, виданих Харківським окружним адміністративним судом по справі № 520/4026/2020 за позовом ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.