Справа № 500/4037/22
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 рокуСправа № 500/4037/22 пров. № А/857/5111/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Затолочного В.С., Курильця А.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року (суддя Подлісна І.М., м.Тернопіль, повний текст складено 17 лютого 2023 року), -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області (далі Міська рада) в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (а.с.71) просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Міської ради від 29.09.2022 №211 «Про призначення компенсації за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_1 » (далі Виконавчий комітет; Рішення №211 відповідно);

зобов`язати Міську раду повторно розглянути заяви та додані до них документи від ОСОБА_1 , про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про згоду отримувати соціальні послуги.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі вказує, що до складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні та непрацездатні особи. Зазначає, що для призначення компенсації за догляд спірним Рішенням №211 включено лише позивача, його дружину та дітей до 18 років, інших осіб, які відповідно перебувають на державному утриманні не включено до вказаного переліку.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач невірно визначив кількість членів сім`ї позивача та, відповідно, невірно визначив сукупний дохід кожного члена сім`ї, завищивши його розмір, що суперечить умовам призначення компенсації.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з не правильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахування встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виховує та навчає семеро дітей різного віку. До складу сім`ї (зареєстрованих) входить: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , донька ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 , син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішенням №211 відмовлено у призначенні компенсації за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі позивачу, на:

1) матір - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (особа, яка потребує соціальних послуг з догляду);

2) сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється особою з інвалідністю з дитинства II-ї групи;

3) сина - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який являється дитиною з інвалідністю до 18 - ти років;

4) доньку - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про соціальні послуги» (далі Закон № 2671-VIII; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Відповідно до статті 1 Закону № 2671-VIII надавачі соціальних послуг це юридичні та фізичні особи, фізичні особи - підприємці, включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг; отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги.

Згідно з частиною шостою, сьомою статті 13 Закону № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:

1) особами з інвалідністю I групи;

2) дітьми з інвалідністю;

3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;

4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;

5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Розмір компенсації за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на непрофесійній основі, незалежно від кількості осіб, за якими здійснюється догляд, розраховується як різниця між прожитковим мінімумом на одну особу в розрахунку на місяць, встановленим законом на 1 січня календарного року, в якому надаються соціальні послуги, та середньомісячним сукупним доходом фізичної особи - надавача соціальної послуги за один квартал, який передує місяцю, що є попереднім до місяця звернення із заявою про згоду надавати соціальні послуги. Середньомісячний сукупний дохід фізичної особи - надавача соціальної послуги визначається шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-телекомунікаційними системами органів влади, підприємств, установ, організацій та обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу її сім`ї на кількість членів сім`ї, які включаються до її складу. Методика обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Розмір компенсації за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, визначається з розрахунку 70 відсотків мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі за одну годину догляду за однією особою, але не більше 360 годин на місяць.

Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується фізичним особам - надавачам соціальних послуг, які не перебувають у трудових відносинах, не є фізичними особами - підприємцями, не провадять незалежної професійної діяльності (наукової, літературної, артистичної, художньої, освітньої або викладацької, а також медичної, юридичної практики, у тому числі адвокатської, нотаріальної діяльності тощо), не перебувають на обліку як безробітні.

Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується відповідно до тристороннього договору про надання соціальних послуг з догляду, що укладається у письмовій формі між фізичною особою - надавачем соціальних послуг з догляду, отримувачем соціальних послуг з догляду або його законним представником та структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міської ради міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад.

Однією з істотних умов такого договору є кількість годин надання соціальних послуг з догляду на місяць.

У разі введення надзвичайного або воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях компенсація за догляд, передбачена цією частиною, особам із числа внутрішньо переміщених осіб за новим місцем їх проживання/перебування разом із особами, за якими вони здійснюють догляд, призначається і виплачується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 5 пункту 2 «Методики обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї для надання соціальних послуг», затвердженої Наказом Міністерства соціальної політики України (далі Мінсоцполітики) від 17.05.2022 №150 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 за № 639/37975; далі Методика №150), склад сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, визначається відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які: надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» (далі Постанова №859; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

За змістом пункту 5 Постанови №859 до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається за призначенням компенсації, включаються чоловік, дружина, діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. До складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні, та непрацездатні особи.

Абзацом 17 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) закріплюється визначення поняття «непрацездатні громадяни» особи, які досягай встановленого цим законом пенсійного віку або визначені особами з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що як вірно зауважує скаржник у своїй апеляційній скарзі, Закон №2671-VIII, Постанова №859 та Методика №150 вирізняють поняття отримувачів та надавачів соціальних послуг.

Однак в оскаржуваному рішенні суду чітко не здійснено розмежування між цими поняттями.

В розглядуваному випадку, склад сім`ї, особи, яка надає соціальні послуги на непрофесійній основі визначено у пункті 5 Постанови №859.

З матеріалів справи видно, що на час подання заяви ОСОБА_1 про згоду надавати соціальні послуги - сину ОСОБА_13 виповнилось 19 років, доньці ОСОБА_5 - 18 років, донці ОСОБА_7 - 17 років, донці ОСОБА_4 - 14 років, сину ОСОБА_6 - 11 років, сину ОСОБА_9 - 8 років, донці ОСОБА_8 - 5 років.

Відповідно до поданих документів ОСОБА_1 його сини: ОСОБА_3 являється особою з інвалідністю з дитинства II групи та Богдан - дитиною з інвалідністю до 18-ти років., отже є непрацездатними особами.

Також суд не врахував, що на час подання заяви ОСОБА_1 його донці ОСОБА_5 виповнилося 18 років та вона не навчалася за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, а тому до складу сім`ї надавача соціальних послуг вона також не включається, як особа старше 18-ти років яка не навчається.

Щодо матері ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (особа, яка потребує соціальних послуг з догляду), то слід зазначити, що вона не входить до складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, згідно пункту 5 Порядку №859.

Згідно пункту 8 Методики №150 обчислення середньомісячного сукупного доходу отримувача соціальних послуг / фізичної особи, яка надає соціальні послуги, проводиться з дотриманням таких вимог:

1) загальна сума сукупного доходу його/її сім`ї складається із сум сукупних доходів кожного члена сім`ї, які враховуються для надання соціальних послуг / призначення компенсації, за один квартал, який передує місяцю, що є попереднім до місяця звернення, якщо інше не передбачено законодавством. Розміри таких доходів визначаються в межах автоматизованого обміну даними між інформаційно-комунікаційними системами органів влади, підприємств, установ, організацій або на підставі наданих документів;

2) середньомісячний сукупний дохід його/її сім`ї обчислюється шляхом ділення на 3 загальної суми сукупного доходу сім`ї за один квартал, який передує місяцю, що є попереднім до місяця звернення, якщо інше не передбачено законодавством;

3) середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу сім`ї на кількість членів сім`ї.

Середньомісячний сукупний дохід позивача обчислений згідно вказаного пункту Методики.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що при прийнятті Рішення №211 відповідач діяв правомірно у відповідності до вимог вищенаведених законодавчих норм.

В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Крім того, судом першої інстанції 06.03.2023 ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн, яке з огляду на відмову в задоволенні позову та скасування рішення суду по суті спору, також підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року та додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 6 березня 2023 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволені позову та вимоги про стягнення судових витрат відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
А. Р. Курилець