Справа № 480/6169/22
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 липня 2023 р.Справа № 480/6169/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Липоводолинської селищної ради про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2023 по справі № 480/6169/22

за позовом Виконувача обов`язків керівника Роменської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави , Управління архітектури та містобудування Сумської обласної державної адміністрації

до Липоводолинської селищної ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2023 задоволено позов Виконувача обов`язків керівника Роменської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави , Управління архітектури та містобудування Сумської обласної державної адміністрації до Липоводолинської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

13.02.2023 Липоводолинська селищна рада засобами поштового зв`язку подано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду.

20.06.2023 ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду зазначена апеляційна скарга залишена без руху через пропуск строку на апеляційне оскарження судового рішення.

30.06.2023 на виконання вищезазначеної ухвали суду Липоводолинською селищною радою через систему "Електронний суд" подано клопотання про поновлення строку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи, викладені в заяві, та матеріали справи, колегія суддів зазначає.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2023, апелянт повідомив, що рішення отримав 10.01.2023, з апеляційною скаргою він звернувся засобами поштового зв`язку 09.02.2023, тобто в останній день, а вже поштове відділення, через яке селищна рада подавала апеляцйну скарга, через великий обсяг інформації та введення воєнного стану на території України та у зв`язку з тим, що в даний період на території Сумської області застосовувалися погодинні графіки відключення електроенергії або з інших невідомих їм причин, невчасно прострочивши на 3 дня термін подання, зареєструвала та направила вищезазначену апеляційну скаргу.

Крім цього зазначив, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, який продовжено до теперішнього часу. Вважає, що причини пропуску строку є важними, а тому просив суд визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду ухвалено 10.01.2023 в порядку спрощеного провадження. Копію оскаржуваного рішення отримано апелянтом 10.01.2023, що підтверджується наявною в матеріалах довідкою про доставку електронного листа. (а.с. 90).

Із апеляційною скаргою апелянт звернувся засобами поштового зв`язку 13.02.2023, тобто з порушенням тридцятиденного строку звернення з апеляційною скаргою.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Стосовно посилання апелянта, як на поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, на те, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, колегія суддів зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Враховуючи підстави для поновлення строку, наведені апелянтом, та положення вище зазначених правових норм, колегія суддів зазначає, що лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

Посилання апелянта на те, що апеляційну скаргу подано ним 09.02.2023 поштовими засобами зв`язку, а термін прострочено на 3 дні через поштове відділення, суд вважає необґрунтованим, оскільки апеляційну скаргу зареєтровано в Липоводолинській селищній раді 10.02.2023 за №02-05/275. Також, як вбачається з платіжного доручення №50 від 07.02.2023, платіж зі сплати судового збору по справі №480/6169/22, проведено банком та оплачено 10.02.2023, що спростовує тверждення апелянта про подачу ним скарги до поштового відділення 09.02.2023. Будь-яких доказів здачі апеляційної скарги до поштового відділення 09.02.2023 відповідачем до суду не надано.

Доказів існування інших непереборних обставин, які перешкоджали відповідачу скористатись правом на звернення з апеляційною скаргою, не наведено.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для визнання поважними тих причин, що наведені скаржником у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою" (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94).

Таким чином, вказані в клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними, оскільки тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права, викладений у постановах Верховного Суду від 27.11.2018 по справі № 2а-10491/11/1270, від 23.04.2019 №826/17676/17.

Колегія суддів зазначає, що недоліки в організації роботи відповідача не можуть бути визнані такими обставинами, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Із врахуванням вищевикладеного, оскільки причини зазначені скаржником в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, а будь-яких інших підстав для поновлення процесуального строку апелянтом не зазначено та відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2023.

Керуючись ст. 118, 121, ч. 3 ст. 243, ч. 6 ст. 250, 295, ч.2 ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними вказані в клопотанні Липоводолинської селищної ради причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2023 по справі №480/6169/22.

В задоволенні заяви Липоводолинської селищної ради про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Любчич Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Спаскін О.А.