Справа № 160/1835/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 липня 2023 року

м. Київ

справа № 160/1835/23

адміністративне провадження № К/990/23540/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі за позовом Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року Департамент гуманітарної політики звернувся до суду з позовом до Північного офісу Держаудитслужби, у якому просив визнати протиправним та скасувати висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від 25 січня 2023 року про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-09-013608-с.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року позов задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року та прийнято нову постанову. В задоволенні позову Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради відмовлено.

03 липня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року. Заявник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У цій справі предметом оскарження є висновок Держаудитслужби про результати моніторингу закупівлі, у якому Держаудитслужба зобов`язала позивача вжити заходів щодо усунення порушень шляхом здійснення заходів направлених на недопущення встановлених порушень у подальшому (шляхом проведення роз`яснювальної роботи, економічних навчань тощо) та протягом п`яти робочих днів з для оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, викладеного у висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявленого порушення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підставою касаційного оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року є пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, в обґрунтування якого позивач зазначає, що судом апеляційної інстанцій неправильно застосовано пункт 5 частини сьомої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», частину другу статті 2 КАС України без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 160/9513/18, від 02 грудня 2021 року у справі № 320/4611/19, від 11 червня 2020 року у справі № 60/6502/19, від 12 серпня 2020 року у справі № 160/11304/19, від 21 січня 2021 року у справі № 400/4458/19, від 28 січня 2021 року у справі № 160/12925/19.

Зокрема, заявник зазначає, що висновок контролюючого органу про результати моніторингу процедури закупівлі не містить конкретних заходів для виконання, тобто є неконкретизованим. Окрім того, в цій частині висновку не встановлено конкретний спосіб його виконання, вказівка щодо «заходів направлених на недопущення встановлених порушень у подальшому», на думку позивача, не є заходом щодо усунення порушень. Відсутність чітких, конкретних і зрозумілих приписів на адресу підконтрольного суб`єкта є порушенням вимог законодавства в частині змісту Висновку як ату індивідуальної дії.

Верховний Суд зазначає, що відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.

Аналізуючи доводи касаційної скарги, Судом установлено, що позивач, посилаючись у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції, при вирішенні спору, не врахував висновки Верховного Суду, сформовані у справах № 160/9513/18, № 320/4611/19, № 60/6502/19, № 160/11304/19, № 400/4458/19, № 160/12925/19, не звернув увагу на те, що судами у вказаних справах встановлено відсутність належного обґрунтування спірного висновку. У справі ж, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що у висновку відповідач конкретизував, яких саме заходів має вжити позивач, визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його чіткість та визначеність.

З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження, з огляду на неподібність правовідносин. Суд наголошує, що у відповідності до приписів частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази

Також касаційна скарга подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України щодо неправильного застосування частини десятої статті 3, частини третьої статті 10 Закону України «Про публічні закупівлі». Висновок щодо питання застосування цих норм права у подібних правовідносинах відсутній.

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Аналізуючи зміст касаційної скарги, Судом установлено, що заявником не наведено вмотивованих аргументів неправильного застосування зазначених норм права, підстав необхідності формування такого висновку, як і не зазначено який вплив висновок Верховного Суду буде мати для вирішення цього спору по суті вимог, що надалі також вирішує питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.

Заявник касаційної скарги, серед іншого, обґрунтовує касаційну скаргу також тим, що ця справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково, що за змістом відповідає підпунктам «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу заявника, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Крім того, Суд зазначає, що посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження так само, як і норму права, застосування якої потребує висновку Верховного Суду, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі за позовом Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко