Справа № 380/11541/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року

справа №380/11541/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Модерн Пак» до Рівненської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Модерн Пак» (місцезнаходження: 81700, Львівська область, Стрийський район, м. Жидачів, вул. Вокзальна, 1, ) звернулося до суду з позовом до Рівненської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104, код ЄДРПОУ 43958370), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000182/2 від 17.11.2022;

-визнати протиправною та скасувати картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000221.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що ним було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом. На думку позивача, Рівненською митницею, усупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданої митної декларації та документів, протиправно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та винесено картку відмови у прийнятті митної декларації. Зазначає, що в оскаржуваному рішенні не наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості і, як наслідок - до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Позивач не погоджується із зазначеними у спірному рішенні доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять усі відомості, що визначають та підтверджують митну вартість товару.

Ухвалою суду від 25.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано п`ятиденний строк на усунення її недоліків. На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 07.06.2023 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вказаної ухвали відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечував проти задоволення позову. Зазначив на обґрунтування такої позиції про те, що при проведенні у відповідності до положень ст. 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що у документах, наданих декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містяться всі дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та виявлені окремі розбіжності або неточності. Оскільки декларантом не було надано повного переліку додаткових документів, витребуваних відповідачем, документи, надані декларантом на підтвердження числових значень складових задекларованої митної вартості товарів, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, у органах доходів і зборів відсутні підстави для визнання митної вартості оцінюваних товарів, заявленої декларантом за основним методом. Таким чином, відповідач вважав, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняті ним в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Модерн Пак» (ідентифікаційний код 30028601) зареєстроване 28.08.1998, як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Дата запису: 16.05.2008 Номер запису: 0000745).

22.02.2022 між ТзОВ «МОДЕРН ПАК» - «Покупець» та SHAOXING GAOYANG PACKAGING PRODUCES CO., LTD - «Постачальник» укладено Контракт за №4.

У пункті 1 Контракту вказано, що Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах: FOB CN NINGBO, Україна, відповідно до «Інкотермс-2010». Асортимент і ціна за одиницю Товару визначені в Рахунку до Контракту країна походження - Китай.

Пунктом 4 Контракту визначено, що попередня оплата складає 30% від загальної вартості товару, що постачається з можливістю оплатити частинами. Решту оплати у розмірі 70% здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту отримання копії коносаменту.

Згідно з п.6 Контракту загальна вартість товару, що поставляється в об`ємі цього Контракту вказана в рахунку до цього Контракту.

По вказаному Контракту платіж повинен бути здійснений в доларах США на вказаний рахунок Продавця на підставі рахунку цього Контракту, з можливістю оплати частинами.

05.09.2022 Продавець відвантажив на адресу покупця товар, а саме: стрічки самоклейкі марки ВОРР, з одностороннім нанесенням клею, з клейким покриттям на основі акрилової дисперсії на водній основі, у рулонах завширшки більше як 20 см, з продуктів полі приєднання (поліпропілену): BOPP ADHESIVE TAPE JUMBO ROLLS 40mic (23+17)* 1280mm(1260)*4000m CLEAR, 68 рулонів; 45mic(25+20)*1280mm (1260)* 4000m CLEAR, 61 рулон.

Відповідно до інвойса, вартість товару становила 38547,33доларів США (інвойс №4 від 05.09.2022).

Також, 05.09.2022 Продавцем було виставлено рахунок-фактуру на оплату партії товару загальною вартістю 38547,33доларів США, яка була оплачена позивачем.

На підставі договору про надання транспортно-експедиторських обслуговування №211/ФСР від 08.11.2021 ТзОВ«МОДЕРН ПАК» залучило перевізника ТзОВ «ФСР ЛОДЖИСТІКС УКРАЇНА» для транспортування придбаних товарів.

У транспортній заявці №МОД0013/1 від 16.08.2022 сторони узгодили маршрут перевезення Ningbo (Китай) Жидачів (Україна) в контейнері MRKU4795681 за коносаментом ZHWE, вартість перевезення 501254,40грн шляхом переказу на банківський рахунок.

Згідно з додатком до договору від 08.11.2021, який складається із Заявки №МОД0013/1 від 16.08.2022, передбачено, що порт завантаження Ningo, порт розвантаження Gdansk, пункт доставки Жидачів.

Також, як видно із означеного додатку до договору, сторони погодили перелік і і вартість по слуг по організації транспортно-експедиційного обслуговування вантажу.

Так, ТзОВ «ФСР ЛОДЖИСТІКС УКРАЇНА» надає позивачу такі послуги: з перевезення за межами території України, навантажульно-розвантажувальні роботи, зберігання та перетарки за межами території України, міжнародного залізничного перевезення за межами території України, міжнародного залізничного перевезення на території України, автоперевезення на території України, винагорода експедитора.

Відповідно до довідки (про транспортні витрати) від 14.11.2022 транспортні витрати становлять-501254,40грн.: місто Ningbo (Китай) Жидачів (Україна). Ця сума відповідачє визначеному у додатку до договору.

При прибутті в України на виконання положень ч. 2 ст. 53 МКУ декларантом ФОП ОСОБА_1 до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку митну декларацію №22UA76U8 від 15.11.2022, в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною контракту (основний метод) у сумі 38547,33доларів США.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з вказаною митною декларацією надано документи, передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме:

-декларацію №22UA76U8 від 15.11.2022;

-зовнішньоекономічний контракт №4 від 22.02.2022;

-комерційний інвойс № ALL-MP015 від 05.09.2022;

-пакувальний лист № ALL-MP015 від 05.09.2022;

-рахунок фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №1271 від 14.11.2022;

-довідка про транспортні витрати ТзОВ «ФСР ЛОДЖИСТІКС УКРАЇНА» вих.№5774/15 від 14.11.2022;

- заявка №5774 до договору транспортного експедирування №221/ФСР;

- коносамент №ZHWE22090121 від 10.09.2022;

- накладна УМВС 46148;

-сертифікат походження товару серії ССРІТ213 №22С4401А0941/00187;

- транзитний документ MRN 22PL322080NS5GINN9;

- митна декларація відправника товару №16410407 від 07.09.2022;

-експертний висновок Львівської торгово-промислової палати №19-09/662 від 16.11.2022.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митниця дійшла висновку про наявність розбіжностей у наданих на підтвердження заявленої митної вартості документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, у зв`язку із чим повідомлено декларанта про те, що подані ним документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Судом встановлено, що митним органом виявлено наступні розбіжності у поданих позивачем документах:

-відповідно до п. 4 зовнішньоекономічного контракту від 22.02.2022 №4 (далі - Контракт) передбачена попередня оплата, яка складає 30% від загальної вартості товару, що постачається, з можливістю оплати частками, решту оплати у розмірі 70% здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту отримання копії коносаменту. Таким чином до митного оформлення не надано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

-в гр. 44 МД зовнішньоекономічний контракт від 22.02.2022 №4 зазначений під кодом документа « 4104» та позиціонується декларантом як зовнішньоекономічний договір який укладений з виробником товару. Разом з цим декларантом документально не підтверджено відомості про виробника товару;

-у рахунку на оплату від 14.11.2022 №1271 вказано замовлення покупця від 16.08.2022 №МОД0013/1, що до митного оформлення не надане;

- довідці щодо транспортних витрат від 14.11.2022 №5774/15 зазначено коносамент №ZHWE22090121, що до митного оформлення не надавався;

-у заявці від 02.11.2022 №5774 до Договору транспортного експедирування від 08.11.2021 №21І/ФСР щодо контейнерів MRKU4795681 (стосується оцінюваного товару) та MRKU4750424, вказана вартість послуг експедитора у розмірі 8450,00доларів США, що суперечить рахунку на оплату від 14.11.2022 №1271 та довідці про транспортні витрати від 14.1 1.2022 №5774/15, де зазначено «Винагорода експедитора - 900грн»;

-внаслідок перевірки копії митної декларації від 28.10.2022 № 22PL322080NS5G1NN9 встановлено її відсутність в базі даних митних декларацій ЄС (www.ec.europa.eu);

-ВМД країни відправлення від 07.09.2022 №16410407 зазначений інвойс №ALL-MP()15-16, що не кореспондується з номером інвойсу наданого до митного оформлення.

Враховуючи викладене та посилаючись на ч.5 ст.54 Митного кодексу України, відповідач з метою упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, зобов`язав декларанта протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

2) виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки;

3)каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, які містять інформацію щодо продукції, що виготовляється виробником;

4)банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5)документи в межах положень наказу МФУ від 24.05.2012 №599 щодо експедиторських витрат;

6)інвойс №ALL-MP015-16;

7)коносамент №ZHWE22090121;

8)замовлення покупця від 16.08.2022 №МОДОО 13/1.

Крім того, зазначено про можливість декларанта за власним бажанням подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України.

На вимогу митного органу декларантом було додатково надано наявні документи та документи, що були вказані митною службою.

Однак, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості UA204000/2022/000182/2 від 17.11.2022.

В обґрунтування прийнятого рішення про коригування митної вартості UA204000/2022/000182/2 від 17.11.2022 відповідач зазначив, « що вартість імпортованого транспортного засобу не може бути визнана, за рівнем, визначеним декларантом, оскільки декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком відповідно до умов визначених у ч.2-4 ст.53 у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що кореспондується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р.

Подані до митного оформлення та додатково на вимогу митниці документи містять неточності: відповідно до п. 4 зовнішньоекономічного контракту від 22.02.2022 №4 (далі - Контракт) передбачена попередня оплата, яка складає 30% від загальної вартості товару, що постачається, з можливістю оплати частками, решту оплати у розмірі 70% здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту отримання копії коносаменту. У додатково наданому платіжному дорученні від 15.08.2022 №197 у графі 70 «призначення платежу» вказані реквізити документів що до митного оформлення не надано, а саме інвойси з наступними реквізитами № ALL-MP014, № ALL-MP015, № ALL-MP016, № ALL-MP017 від 12.08.2022. Також сума платежу по вищезазначеному платіжному дорученні складає 51625,33 доларів США, що не відповідає сумі за інвойсом від 05.09.2022 № ALL-MP015, де вказано 38547,33 доларів США. У зв`язку з вищезазначеним даний платіжний документ не можливо пов`язати з товарами, що заявлені до митного оформлення.

В гр. 44 МД зовнішньоекономічний контракт від 22.02.2022 №4 зазначений під кодом документа « 4104» та позиціонується декларантом як зовнішньоекономічний договір який укладений з виробником товару. Разом з цим декларантом документально не підтверджено відомості про виробника товару.

У заявці від 02.11.2022 №5774 до Договору транспортного експедирування від 08.11.2021 №21І/ФСР щодо контейнерів MRKU4795681 (стосується оцінюваного товару) та MRKU4750424, вказана вартість послуг експедитора у розмірі 8450,00доларів США, що суперечить рахунку на оплату від 14.11.2022 №1271 та довідці про транспортні витрати від 14.1 1.2022 №5774/15, де зазначено «Винагорода експедитора - 900грн». Додатково надана заявка від 02.11.2022 №5774 суперечить наданій до митного оформлення заявці з тими самими реквізитами в частині замовлення виду послуги у експедитора вартістю 8450,00доларів США(у заявці поданій до оформлення дана сума стосується вартість послуг експедитора, а у додатково наданій заяві-вже стосується вартості морського фрахту). Також обидві заявки не містять підпису клієнта та датуються пізніше дати початку перевезення (коносамент №ZHWE22090121 датується 10.09.2022).

Додатково декларантом надано заявку на транспортно-експедиторське обслуговування від 16.08.2022 № №МОД0013/1 підписану лише однією стороною - експедитором.

Внаслідок перевірки копії митної декларації від 28.10.2022 № 22PL322080NS5G1NN9 встановлено її відсутність в базі даних митних декларацій ЄС (www.ec.europa.eu).

В ВМД країни відправлення від 07.09.2022 №16410407 зазначений інвойс №ALL-MP()15-16, що не кореспондується з номером інвойсу наданого до митного оформлення.

Додатково наданий експертний висновок від 16.11.2022 № 19-09/662 є неналежної якості, що не дозволяє однозначно здійснити візуальний контроль відомостей в ньому.

Митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації щодо митної вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями:

від 10.10.2022 №UA209120/2022/030072 - 1,66 USD/кг (товар ВОРР ADHESIVE TAPE JUMBO ROLLS 40мкм* 1280мм( 1260мм)) + фактично понесені транспортні витрати; від 10.10.2022 №UA209120/2022/030073 - 1,66 USD/кг (товар ВОРР ADHESIVE TAPE JUMBO ROLLS 45мкм* 1280мм( 1260мм)) + фактично понесені транспортні витрати.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 56673,28 USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 2072462,51грн (1,66USD/кг*27436,6 кг*36,5686грн/USD+406954,40грн)».

У зв`язку з вищезазначеним рішенням про коригування митної вартості товарів Рівненська митниця Держмитслужби прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000221.

У зазначеній картці відмові роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: подання нової МД з урахуванням вимог рішення про визначення митної вартості UA204000/2022/000182/2 від 17.11.2022. Також зазначено, що рішення про відмову у митному оформлення відповідно до ст.25 МК України може бути оскаржено у митному органі вищого рівня Львівської митниці.

Випуск у вільний обіг товарів здійснено за МД від 18.11.2022 №22UA17U2. Сума додатково нарахованих митних платежів внаслідок коригування митної вартості товару становить 184267,26грн.

12.12.2022 ФОП ОСОБА_1 було направлено до Державної митної служби України скаргу на рішення Рівненської митниці від 17.11.2022 № UA 204000/2022/000182/2 про коригування митної вартості товарів з проханням скасувати дане рішення.

23.01.2023 скаржником було отримано відповідь на скаргу від 12.12.2022 б/н від Державної митної служби України за №08-4/15-02/13/474, в якій зазначено, що за результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 прийнято рішення про залишення її без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Суд зазначає, що ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України слідує, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, у частині третій якої встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15 лютого 2011 року «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст.8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

За правилами ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеним висновком кореспондуються положення п. 2 ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України, за змістом якої відповідач має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування, відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За приписами ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч. ч. 2-8 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу, відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості, згідно з положеннями статей59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частиною 7 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у разі, якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також за приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Системний аналіз вказаних положень Митного кодексу України дає підстави дійти висновків, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7статті 54 Митного кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 р. в адміністративній справі №803/667/17.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на митному органі.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 31.03.2015 у справі № 21-127а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України.

Судом встановлено, що відповідач за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявленої позивачем, дійшов висновку, що в наданих декларантом документах міститься ряд розбіжностей, наявність яких унеможливлює підтвердження всіх числових значень складових митної вартості, однак, суд не погоджується з такими висновками митного органу, з огляду на таке.

Надаючи оцінку доводам відповідача, які стали підставою для прийняття спірного рішень про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.

Щодо доводів відповідача про те, що у платіжному дорученні від 15.08.2022 №197 в графі 70 «Призначення платежу» сума, зазначена у даному платіжному дорученні у розмірі 51625,33 дол. США, не відповідає загальній сумі інвойсів від 05.09.2022 №ALL-MPO15 та №ALL-MPO16 (77142,82 дол. США), суд зазначає таке.

Як встановлено судом, відповідно до п.4 Контракту від 22.02.2022 №4, попередня оплата складає 30% від загальної вартості Товару, що постачається, з можливістю оплати частками. Решту оплати у розмірі 70% здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту отримання копії Коносаменту.

Пунктом 5 Контракту від 22.02.2022 №4 передбачено, що товари повинні бути доставлені 40 НQ контейнером. Умови поставки вказані на основі рахунку до Контракту продавця.

З огляду на вказане, суд зазначає, що в контракті від 22.02.2022 №4 сторонами передбачено чіткий перелік документів, які супроводжують товар, та містять інформацію про цей товар, зокрема, про його ціну.

Всі зазначені документи представником позивача були представлені митному органу під час митного оформлення товару, відтак твердження відповідача про відсутність погоджених сторонами контракту документів, які підтверджують ціну товару, не відповідає дійсності.

Також, вартість товару, зазначена в електронній митній декларації повністю відповідає вартості товару, яка зазначена в рахунку-фактурі від 05.09.2022. В зазначеному рахунку- фактурі від 05.11.2022 загальна вартість становить 38547,33 доларів США, що відповідає задекларованій. Як видно з платіжного доручення в іноземній валюті №197 від 15.08.2022, то таке підтверджує оплату в тому числі і відповідно до інвойсу ALL-МР015.

Щодо доводів відповідача про те, що в гр. 44 МД зовнішньоекономічному контракті від 22.02.2022 №4 зазначений під кодом документа « 4104» та позиціонується декларантом як зовнішньоекономічний договір який укладений з виробником товару, проте документально не підтверджено відомості про виробника товару, суд зазначає таке.

Суд критично оцінює зауваження митного органу в рішенні про те, що в графі 44 митної декларації вказано зовнішньоекономічний контракт за кодом 4104 «Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів», а також в полі електронного інвойсу «виробник товару» виробником зазначено відправника, хоча в жодному з поданих до митного оформлення документів не зазначено відомості про виробника.

Так, позивачем здійснювалася закупівля товару безпосередньо в постачальника, інформацію про залучення посередників як на території Республіки Китай, так і на території відповідач не надав. Отже, Контракт на поставку товарів був укладений саме між позивачем та Постачальником без залучення третіх осіб. Позивач здійснював оплату вартості товару безпосередньо постачальнику, на підтвердження чого були надані відповідні докази. Постачальник в ході співробітництва ідентифікував себе саме у якості виробника товару.

Водночас відповідач у рішенні не пояснив, яким чином зазначення контракту за кодом 4104, а не за будь-яким іншим кодом, впливає на визначення митної вартості товару та на необхідність коригування заявленої декларантом митної вартості.

При цьому, суд констатує, що код контракту обрано вірно, оскільки відповідач не довів, що під час постачання товару за контрактом були залучені посередники, вартість послуг яких мала б бути додана до митної вартості.

Також відповідачем не обґрунтовано, яким чином на визначення митної вартості товарів впливає той факт, що відправник певного товару може не бути його виробником. Так, за відсутності в ланцюгу поставки посередників, вартість послуг яких за приписами МК України мала б додаватися до митної вартості товару, той факт, що відправник товару може не бути його виробником жодним чином не впливає на розмір митної вартості. А як зазначалося вище, товар постачався безпосередньо від постачальника до позивача.

Крім того, суд критично оцінює зауваження митного органу щодо того, що зазначена у прайс-листі постачальника цінова пропозиція є суб`єктивною та не адресована необмеженій кількості заінтересованих покупців.

Зокрема, відповідач не навів жодного нормативно-правового акту, зокрема міжнародних чи хоча б актів країни постачальника, які б доводили обов`язковість складання прайс-листа для необмеженого кола покупців, а не для конкретного покупця та вносити до нього саме певні товари, а не будь-які інші.

Крім цього, оскільки жодним міжнародним нормативно-правовим актом не закріплена форма прайс-листа та вимоги щодо його змісту, то не можна однозначно тлумачити наданий постачальником прайс-лист як такий, що був складений виключно для позивача.

Зі змісту прайс-листа лише вбачається, що він був направлений на ім`я позивача та стосується ціни певної категорії продукції постачальника. Водночас жодний факт не свідчить на користь того, що цей прайс-лист відрізняється від усіх інших, які надаються постачальником на ім`я інших покупців.

Згідно з ст.6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

У відповідності зі ст. ст. 179, 189, 190 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, суб`єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни.

При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Крім того, при розгляді наданих декларантом каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару контролюючий орган має упевнитись, що інформацію, яка містяться в зазначених документах, можна ідентифікувати з поставкою оцінюваних товарів.

В комерційній практиці при просуванні товару на ринок одними із методів встановлення контактів з потенційними покупцями є направлення продавцем комерційної пропозиції (оферти) або прейскуранта (прайс-листа).

Під комерційною пропозицією (офертою) зазвичай розуміється письмова пропозиція продавця, спрямована можливому покупцю або конкретним покупцям про продаж партії товару на певних умовах. У випадках, коли між сторонами раніше вже було укладено аналогічний договір, комерційна пропозиція (оферта) може містити лише деякі умови. Відносно решти умов робиться посилання на раніше укладений договір. Комерційна пропозиція (оферта) може мати персональні умови і персональні знижки, які зазвичай не розповсюджуються на необмежену кількість потенційних покупців.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. На практиці термін «прейскурант» частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг.

Згідно із загальноприйнятою світовою практикою прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

В комерційній практиці відмінність комерційної пропозиції від прейскуранта (прайс-листа) полягає в його персоналізації обмеженому колу покупців. Відомості, зазначені в комерційній пропозиції продавця, адресовані безпосередньо конкретному покупцю.

З наданого позивачем до митного оформлення документу видно, що такий містить відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування певних товарів, ціну, умови поставки та інші відомості.

Чинне законодавство не встановлює будь-яких вимог щодо форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись контрагентами у довільній формі та на власний розсуд, про що неодноразово зазначав Вищий адміністративний суд України (ухвала від 26.11.2015 р. № К/800/23193/14), у зв`язку із чим суд критично оцінює відповідне обґрунтування митного органу в якості підстави для сумнівів у митній вартості товару, задекларованого позивачем.

Враховуючи те, що інформація, що міститься в прайс-листах, відповідає іншим документам, які надавались позивачем до митного оформлення, не викликає сумнівів той факт, що цінова пропозиції поширюється на країну, в якій здійснює свою господарську діяльність позивач, а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії оцінюваного товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.09.2019 №820/859/17.

Водночас, прайс-лист не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів; прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців; жодним нормативним актом, в тому числі і міжнародним, не встановлено вимоги до форми та змісту прайс-листів, тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатись на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена ВС/КАС у постанові 23.10.2020 по справі №810/690/17.

Щодо доводів митного органу про те, що внаслідок перевірки додатково наданої копії митної декларації від 28.10.2022 № 22PL322080NS5G1NN9 встановлено її відсутність в базі митних декларацій ЄС (www.ec.europa.eu), суд вказує таке.

Декларант не має жодного стосунку до питання реєстрації (оформлення) митної декларації країни походження, відповідно не може відповідати за наявність чи відсутність митної декларації від 28.10.2022 № 22PL322080NS5G1NN9 у відкритій базі даних Європейської Комісії з тарифів та митного союзу (https://www.ec.europa.eu/).

Порядок заповнення митних декларацій країн-походження (експортних митних декларацій) врегульований законодавством Євросоюзу. Проходження товару через митний кордон Євросоюзу за експортною митною декларацією від 28.10.2022 №22PL322080NS5G1NN9, є підтвердженням належного оформлення та заповнення граф даного документу з точки зору законодавства Європейського Союзу.

Висновок суду такий, що зазначена митним органом підстава жодним чином не впливає на ціну заявленого товару, відповідно не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що єдиною фактичною підставою для здійснення коригування митної вартості лишається наявність у митниці цінової інформації, відмінної від заявленої декларантом.

Однак, визначення ціни на кожну окрему партію товару визначається сторонами контракту на власний розсуд, зважаючи на обсяги постачання, котирування цін на сировину, технічних характеристик товару тощо.

Суд вказує, що наявність у митного органу інформації щодо вартості товару схожих за маркою, комерційною назвою, виробником, експлуатаційними характеристиками тощо, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 28.10.2022 №22PL322080NS5G1NN9, не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.

При цьому, доводи митного органу про неналежну якість зазначеного висновку експерта, що унеможливлює здійснити візуальний контроль, суд вважає безпідставними та необгрунтованими.

Відповідач не вказує, які саме відомості щодо митної вартості товарів неможливо встановити з висновку.

Суд зазначає, що Висновок експертного товарознавчого дослідження №19-09/662 від 16.11.2022 належно відображає вартість ідентичної із заявленою до митного оформлення у спірних правовідносинах продукції, визначеної на підставі середньо-ринкових цін виробничих та торгівельних підприємств поза межами України із врахуванням місцезнаходження виробника та порівнянням продукції з іншими торговельними марками та компаніями.

Суд зауважує, що по суті вказані митним органом зауваження носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.

З наданих документів видно, що підприємство для митного оформлення і підтвердження митної вартості надало усі документи для застосування основного методу визначення митної вартості. Надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей дозволяють провести обчислення митної вартості.

Відповідачем не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації щодо складових митної вартості товару.

Натомість, зазначені митницею у повідомленні декларанту та рішенні про коригування митної вартості зауваження та розбіжності, які стали підставою для витребування митницею додаткових документів та прийняття спірного рішення про коригування митної вартості, не можуть бути визнані об`єктивними, обґрунтованими та такими, що впливають на числові значення заявленої митної вартості.

По суті вказані митним органом зауваження носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.

Крім того, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Щодо посилань відповідача у рішенні про коригування на МД від 10.10.2022 №UA209120/2022/030072, №UA209120/2022/030073, як на джерело інформації для коригування митної вартості суд зазначає таке.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року N 598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 по справі № 821/1617/17, яка також містить позицію, що відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціниш договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певного митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодекс якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Митним органом не було надано жодних даних щодо МД від 10.10.2022 №UA209120/2022/03007, №UA209120/2022/030073, які слугували джерелом інформації для коригування митної вартості. Суду не відомо ні умови поставки товару, ні його якісні та кількісні показники.

Відповідачем не доведено того, що товари за вказаними митними деклараціями дійсно були ввезенні до України, що митна вартість за такими митними деклараціями не була скоригована, що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржено до суду та скасовано судом.

В обґрунтування застосування резервного методу, відповідач зазначає про неможливість визначення зокрема за ціною договору щодо подібних товарів в зв`язку із відсутності вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, що вказує на протиріччя у доводах митного органу.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що за наведених обставин посилання відповідача на відомості зазначені в митних деклараціях МД від 10.10.2022 №UA209120/2022/03007, №UA209120/2022/030073 є недопустимим, а тому останні не може вважатись належним підтвердженням обґрунтованості коригування митної вартості.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 6522,30 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Модерн Пак» (місцезнаходження: 81700, Львівська область, Стрийський район, м. Жидачів, вул. Вокзальна, 1, ) до Рівненської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104, код ЄДРПОУ 43958370) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA204000/2022/000182/2 від 17.11.2022.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2022/000221 від 17.11.2022.

Стягнути з Рівненської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул. Соборна, 104, код ЄДРПОУ 43958370) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Модерн Пак» (місцезнаходження: 81700, Львівська область, Стрийський район, м. Жидачів, вул. Вокзальна, 1, ) судовий збір в сумі 6522 (шість тисяч п`ятсот двадцять два) грн.30 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.