Справа № 440/2732/23
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/2732/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Канигіної Т.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- постановити рішення, яким зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради охоронний договір на щойно виявлений об`єкт історії та архітектури місцевого значення - "Головний міський залізничний вокзал (Будинок залізничного вокзалу "Полтава-Київська")" по вул. Степана Кондратенка, 12А у м. Полтаві на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що охоронний договір на вказаний об`єкт не укладено, звернення від власника будівлі про укладення охоронного договору до Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради не надходило, чим порушено інтереси держави у сфері охорони культурної спадщини та може призвести до псування та зміни зовнішнього вигляду пам`ятки, оздоби та втрати її матеріальної автентичності.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №440/2732/23, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві до позовної заяви відповідач зазначає, що ним отримано інформацію про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини 23.02.2023, а позов в межах даної справи датовано 14.03.2023, просили залишити позовну заяву без розгляду.

Зазначено, що 02.12.2022 на адресу відповідача надійшов лист № 01-11-01-24/1286 від 21.11.2022 від Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради, яким було повідомлено про необхідність укладання охоронного договору щодо будівлі Головного міського залізничного вокзалу (Будинок залізничного вокзалу Полтава-Київська) по вул. Степана Кондратенка, 12 у м. Полтаві.

23.12.2022 виробничий підрозділ Вокзал станції Полтава - Південна філії "Вокзальна компанія" АТ "Укрзалізниця", який є балансоутримувачем будівлі Головного міського залізничного вокзалу (Будинок залізничного вокзалу Полтава-Київська) звернувся до Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради з проханням укласти Охоронний договір між балансоутримувачем та органом охорони культурної спадщини з подальшим оформленням облікової документації, яка є обов`язковою відповідно до вимог постанови КМУ від 28.12.2001 №1768.

У відповідь на вказаний лист Департамент культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради листом від 06.01.2023 № 01-11-01-24/64 повідомив виробничий підрозділ Вокзал станції Полтава - Південна філії "Вокзальна компанія" АТ "Укрзалізниця" про неможливість укладення охоронного договору у зв`язку з тим, що будинок за адресою: вул. Кондратенка, 12 у м. Полтаві, який було взято на облік як щойно виявлений об`єкт культурної спадщини відповідно до розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 16.07.2021 за № 529, не перебуває на балансі зазначеного виробничого підрозділу.

Також Департамент культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради листом від 16.01.2023 року № 01-11-01-24/94 надав лист Департаменту культури та туризму Полтавської військової адміністрації про надання роз`яснень щодо невідповідності у адресах. У вказаному листі зазначається, що дійсно адреса Головного міського залізничного вокзалу вул. Степана Кондратенка, 12А у м. Полтаві, у зв`язку з чим Департаментом підготовлений проект розпорядження голови Полтавської військової адміністрації щодо внесення змін до розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 16.07.2021 за № 529. Після реєстрації розпорядження буде надана додаткова інформація.

Також Департамент культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради надав лист Управління з питань містобудування та архітектури Полтавської міської ради від 27.12.2022 № 01-11-01-24/1846, з якого вбачається, що за адресою: вул. Стапана Кондратенка, 12 значиться 5-поверхова адмінбудівля з гуртожитком, у зв`язку з чим управління з питань містобудування та архітектури вважає за доцільне привести документи у сфері охорони культурної спадщини для будівлі залізничного вокзалу Полтава - Київська у відповідність до реєстраційних даних про право власності на об`єкт нерухомого майна.

Наведено, що розпорядженням голови Полтавської військової адміністрації від 30.01.2023 №65 "Про внесення змін до розпорядження голови Полтавської облдержадміністрації від 15.10.2020 № 590" внесено зміни в частині уточнення адреси Головного міського залізничного вокзалу (Будинок залізничного вокзалу Полтава-Київська) та зазначено, що вказаний об`єкт культурної спадщини розташовується за адресою: вул. Степана Кондратенка, 12А у м. Полтаві. Указана будівля Головного міського залізничного вокзалу (Будинок залізничного вокзалу Полтава-Київська) отримала статус щойно виявленого об`єкта історії та архітектури місцевого значення 30.01.2023.

Також зазначено, що власник об`єкта культурної спадщини або уповноважений(а) ним орган (особа) зобов`язаний вжити заходів щодо укладення охоронного договору у місячний строк з дня отримання повідомлення уповноваженого органу.

За доводами відповідача, відсутність своєчасно зробленого повідомлення органом управління не породжує для власника об`єкта культурної спадщини або уповноваженого ним органу обов`язку в місячний строк укласти охоронний договір.

Щодо залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин третьої-п`ятої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому випадку прокурор набуває статусу позивача.

Частиною першою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" (далі за текстом - Закон №1697-VII) встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Представництво інтересів держави у суді у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави здійснюється прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а у визначених законом випадках - прокурорами Офісу Генерального прокурора в порядку та на підставах, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною четвертою статті 23 Закону №1697-VII установлено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналіз наведених положень дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший виключний випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокурором у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно. Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

У постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вже зробив правовий висновок щодо застосування частини третьої статті 23 Закону № 1697-VII, у постанові від 12.08.2020 у справі № 820/1381/17 не знайшов підстав для відступу від такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, що у листі від 09.02.2023 №01-11-01-24/231 Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради, адресованому АТ "Українська залізниця", зазначено, що з дотриманням вимог пам`яткоохоронного законодавства України, всі власники або уповноважені ними органи (особи) об`єктів культурної спадщини чи їх частин повинні виготовити облікову документацію (паспорт, облікова картка, історична довідка, акт збереження та фотофіксація) та укласти з Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради охоронний договір /а.с.94/.

На наведене звернення листом від 05.04.2023 №551 виробничий підрозділ вокзал станції Полтава - Південна філії "Вокзальна компанія" АТ "Укрзалізниця" повідомив, що на даний час проводяться роботи з підготовки тендерної документації з метою укладання договору на послуги з виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини - головний міський залізничний вокзал, 1901 року, реконструкція 1956 року (Будинок залізничного вокзалу Полтава - Київська), площею 1924,8 кв.м., за адресою: 36009, м. Полтава, вулиця Степана Кондратенка,12а. Виробничий підрозділ вокзал станції Полтава - Південна філії "Вокзальна компанія" АТ "Укрзалізниця" з метою укладання охоронного договору на об`єкт культурної спадщини (Будинок залізничного вокзалу Полтава - Київська) площею 1924,8 кв.м., за адресою: 36009, м. Полтава, вулиця Степана Кондратенка,12а, просило надати проект охоронного договору /а.с. 98/.

Водночас, у листі від 07.04.2023 №01-11-01-24/610 Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради зазначено, що Порядок укладення охоронних договорів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768, додатком до якого є зразок охоронного договору. Пунктом 5 цього Порядку визначено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини. Пунктом 6 зазначеного Порядку визначено перелік додатків до охоронного договору.

Крім того, наведено, що охоронний договір на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - Головний міський залізничний вокзал (Будинок залізничного вокзалу станції "Полтава-Київська" (реконструкція 1956р.) по вул. Кондратенка Степана, 12а у м. Полтава буде укладено між Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради та Акціонерним товариством "Укрзалізниця" за зразком згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768 "Про затвердження Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини" після виготовлення облікової документації та розгляду її на засідання вищезазначеної Консультативної ради. При цьому, охоронний договір може бути доповнений іншими умовами та заходами щодо забезпечення збереження щойно виявленого об`єкту культурної спадщини відповідно до інформації, що міститиметься в обліковій документації.

З огляду на вищенаведене, суд зазначає, що охоронний договір на об`єкт культурної спадщини, який є предметом спору у даній адміністративній справі, на даний час не укладений, доказів на спростування зазначеного відповідачем не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява про залишення позовної заяви без розгляду у справі не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Полтавської міської ради народних депутатів від 24.02.1993 "Про доповнення до переліку пам`ятників історії та архітектури місцевого значення, затвердженого 11 сесією міської Ради народних депутатів" надано статус пам`ятників історії і архітектури місцевого значення спорудам згідно з додатком, в тому числі будівлі Головного міського залізничного вокзалу "Київський вокзал" по вул. Степана Кондратенка, 12 у місті Полтаві /а.с.32-34/.

Розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 16.07.2021 за № 529 затверджено переліки щойно виявлених об`єктів культурної спадщини Полтавської області, у який внесена зазначена будівля Головного міського залізничного вокзалу (Будинок залізничного вокзалу Полтава-Київська) по вул. Степана Кондратенка, 12 у м. Полтаві /а.с.11-20/.

Розпорядженням голови Полтавської військової адміністрації від 30.01.2023 №65 "Про внесення змін до розпорядження голови Полтавської облдержадміністрації від 15.10.2020 № 590" внесено зміни в частині уточнення адреси Головного міського залізничного вокзалу (Будинок залізничного вокзалу Полтава-Київська) та зазначено що вказаний об`єкт культурної спадщини розташовується за адресою вул. Степана Кондратенка, 12а у м. Полтаві /а.с.58-59/.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, будівля за адресою: м. Полтава, вул. Степана Кондратенка, 12а перебуває у приватній власності Акціонерного товариства "Українська залізниця" /а.с.23-24/.

Посилаючись на статтю 23 Закону України "Про прокуратуру", керівник Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом про зобов`язання Акціонерне товариство "Українська залізниця" протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури і туризму Полтавської міської ради охоронний договір на об`єкт історії та архітектури місцевого значення - "Головний міський залізничний вокзал (Будинок залізничного вокзалу "Полтава-Київська")" по вул. Степана Кондратенка, 12а у м. Полтаві на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-III (далі за текстом - Закон №1805-III), у преамбулі якого передбачено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону №1805-III культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності; пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; виявлення об`єкта культурної спадщини - сукупність науково-дослідних, пошукових заходів з метою визначення наявності та культурної цінності об`єкта культурної спадщини; щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Пунктом 3 розділу Х "Прикінцеві положення" Закону №1805-III зазначено, що об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону; а пунктом 5 вказаного розділу визнано таким, що втратив чинність Закон Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури".

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури" перелік пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 6 Закону №1805-III до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: укладення охоронних договорів на пам`ятки.

Частиною другою статті 14 Закону №1805-III передбачено, що об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ведеться органами охорони культурної спадщини та публікується такими органами на своїх офіційних веб-сайтах. Включення об`єкта до такого переліку здійснюється одночасно з набуттям ним статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 23 Закону №1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Частиною третьою статті 23 Закону №1805-III встановлено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" Кабінет Міністрів України постановою від 28.12.2001 №1768 затвердив Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (далі за текстом - Порядок №1768).

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку №1768 охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Пунктом 5 Порядку №1768 встановлено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Аналіз наведеного правового регулювання свідчить про те, що укладання охоронного договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму. Охоронний договір, що укладений на підставі статті 23 Закону №1805-III, за висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18, є адміністративним договором.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Полтавської міської ради народних депутатів від 24.02.1993 "Про доповнення до переліку пам`ятників історії та архітектури місцевого значення, затвердженого 11 сесією міської Ради народних депутатів" надано статус пам`ятників історії і архітектури місцевого значення спорудам згідно з додатком, у тому числі будівлі Головного міського залізничного вокзалу "Київський вокзал" по вул. Степана Кондратенка, 12 у місті Полтаві.

Розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 16.07.2021 за № 529 затверджено переліки щойно виявлених об`єктів культурної спадщини Полтавської області, у який внесена зазначена будівля Головного міського залізничного вокзалу (Будинок залізничного вокзалу Полтава-Київська) по вул. Степана Кондратенка, 12 у м. Полтаві.

Розпорядженням голови Полтавської військової адміністрації від 30.01.2023 №65 "Про внесення змін до розпорядження голови Полтавської облдержадміністрації від 15.10.2020 № 590" внесено зміни в частині уточнення адреси Головного міського залізничного вокзалу (Будинок залізничного вокзалу Полтава-Київська) та зазначено що вказаний об`єкт культурної спадщини розташовується за адресою: вул. Степана Кондратенка, 12а у м. Полтаві.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, будівля за адресою: м. Полтава, вул. Степана Кондратенка, 12а перебуває у приватній власності Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Таким чином, будівля Головного міського залізничного вокзалу (Будинок залізничного вокзалу Полтава-Київська) по вул. Степана Кондратенка, 12а у місті Полтаві має статус пам`ятки культурної спадщини та є об`єктом правового регулювання Закону №1805-III.

Суд зазначає, що саме юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

Такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 13.12.2018 у справі №826/4605/16 та підтриманий у постанові від 19.02.2021 у справі № 826/25854/15.

Суд зауважує, що станом на момент розгляду справи відповідач, якій обізнаний про наявність даного спору, свого обов`язку щодо укладення охоронного договору, передбаченого статтею 23 Закону №1805-III, не виконав.

Така поведінка відповідача свідчить лише про відсутність у нього наміру добровільно виконати вимоги закону, що суперечить загальним засадам правової держави.

Отже, доводи відповідача, наведені у відзиві, спростовуються вищенаведеним.

Державний інтерес у цій справі полягає в попередженні порушень пам`яткоохоронного законодавства відповідачем, забезпечення укладення ним охоронного договору щодо будівлі Головного міського залізничного вокзалу (Будинок залізничного вокзалу Полтава-Київська) по вул. Степана Кондратенка, 12а у місті Полтаві, з метою встановлення режиму використання пам`ятки та відповідальності відповідача за порушення такого режиму. Поряд з державним інтересом наявний також і суспільний інтерес, який полягає в охороні та збереженні культурних пам`яток для нинішнього і майбутніх поколінь.

Зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи та нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, суд визнає доведеним факт порушення відповідачем вимог статті 23 Закону №1805-III.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради охоронний договір на об`єкт історії та архітектури місцевого значення - "Головний міський залізничний вокзал (Будинок залізничного вокзалу "Полтава-Київська")" по вул. Степана Кондратенка, 12а у м. Полтаві на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області (вул. Ляхова, 1, м. Полтава, 36000) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради (майдан Незалежності, буд. 5, м. Полтава, Полтавська область, 36003, ) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройца, буд. 5, м. Київ, 03150, ) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради охоронний договір на об`єкт історії та архітектури місцевого значення - "Головний міський залізничний вокзал (Будинок залізничного вокзалу "Полтава-Київська")" по вул. Степана Кондратенка, 12а у м. Полтаві на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 №1768.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна