Справа № 300/5312/22
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 липня 2023 року ЛьвівСправа № 300/5312/22 пров. № А/857/6528/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ільчишин Н.В.,
суддів Довгополова О.М., Гуляка В.В.,
за участі секретаря судового засідання Ханащак С.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові заяву представника позивача адвоката Булавинець Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі №300/5312/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Державної служби України з питань праці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року,-
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року у справі №300/5312/22 скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Державної служби України з питань праці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 07.12.2022 №257-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу нагляду в нафтогазовому комплексі та гірничорудній промисловості Управління Держпраці в Івано-Франківській області з 08.12.2022. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.12.2022 по 04.07.2023 в розмірі 79189 грн. 03 коп. (без відрахування податків, зборів та обов`язкових платежів) та витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

07.07.2023 Восьмим апеляційним адміністративним судом отримано заяву представника позивача про прийняття додаткової постанови та стягнення з відповідача Управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь позивача 1916 гривень витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді, а також витрати в сумі 5000 тис. гривень понесених на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та судовий збір в сумі 992,40 грн. за подання адміністративного позову. До вказаної заяви додано: ордер адвоката Булавинець М.М. від 11.04.2023 №1040408; копія Договору про надання правничої допомоги від 10 квітня 2023 року; копія квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №66312155 від 06.07.2023.

Управління Держпраці в Івано-Франківській області подало до суду апеляційної інстанції заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, у якому зазначає про неспівмірність заявленої адвокатом суми витрат. Вважає, що покладення на Управління Держпраці судових витрат на правничу допомогу у визначеному в заяві розмірі є необґрунтованим, завищеним та неспівмірним зі складністю справи. Просить відмовити в задоволенні заяви представника апелянта про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №300/5312/22 - в повному обсязі. Прийняти додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №300/5312/22 - на користь Управління Держпраці в Івано-Франківській області.

Сторони не прибули у судове засідання, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що згідно статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду заяви

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви вважає, що така підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Приписи частини 3 статті 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Статтями 26, 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями частини 5 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 320/3271/19.

Верховний Суд в постанові від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).

Апеляційний суд зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатським бюро «Назар Ридай і партнери» 19.12.2022 укладено договір про надання правової допомоги №16-12/22-7, яким передбачено, що за результатами надання Адвокатським бюро послуг з правової допомоги складається та підписується акт наданих послуг (виконаних робіт), в якому зазначається перелік наданих послуг, їх обсяг, вартість та загальна сума (а.с. 20-21).

Згідно копії акта прийому-передачі наданих послуг (виконання робіт) по Договору про надання правової допомоги №16-12/22-7 від 19.12.2022 року, за участі ОСОБА_1 як Клієнта з однієї сторони та Адвокатського бюро «Назар Ридай і партнери» з другої сторони, про наступне: Адвокатське об`єднання передає, а Клієнт приймає належним чином надані послуги (виконані роботи) за звернення з позовною заявою до Івано-Франківського окружного адміністративного суду: вид наданої правничої допомоги, інші судові витрати - надання усної консультації стосовно роз`яснення юридичних наслідків розгляду судовим органом позовної заяви, роз`яснення підстав та порядку оскарження судового рішення в апеляційному порядку, роз`яснення наслідків набрання судовим рішенням законної сили, роз`яснення порядку виконання судового рішення, обрання правової позиції в інтересах Клієнта, кількість годин, витрачених на надання правничої допомоги 1 год., дата надання правової допомоги - 19.12.2022, вартість 1000 грн; вид наданої правничої допомоги, інші судові витрати - Підготовка позовної заяви: аналіз законодавства, що регулює правовідносини між сторонами, обрання правової позиції, аналіз судової практики з аналогічних правовідносин, кількість годин, витрачених на надання правничої допомоги 3 год., дата надання правової допомоги - 19.12.2022, вартість 4000 грн. Всього 5000 грн..

В матеріалах справи наявна копія банківської квитанції №0.0..1 від 20.12.2022, якою підтверджується сплачення ОСОБА_1 коштів одержувачу АБ «Назар Ридай і партнери» у розмірі 5000,00 грн., до поданої заяви про понесені витрати на правову допомогу додано: ордер адвоката Булавинець М.М. від 11.04.2023 №1040408; копія Договору про надання правничої допомоги від 10 квітня 2023 року; копія квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №66312155 від 06.07.2023.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2023 стягнуто витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 3000 грн. в суді першої інстанції за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що заява про стягнення 5000 тис. гривень понесених на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та судовий збір в сумі 992,40 грн. за подання адміністративного позову не підлягають до задоволення оскільки суд в постанові апеляційного суду від 05.07.2023 вирішено питання стягнення витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, а сплату судового збору не підтверджено судом згідно матеріалів справи, також позивач був звільнений від такої сплати на підставі Закону України «Про судовий збір», щодо заявленої суми до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 1916 грн. така є неспівмірною та завищеною, відповідні доводи заявлені Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області до суду апеляційної інстанції заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу поданому до апеляційного суду.

Отже, оскільки судом апеляційної інстанції при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не постановлено рішення з питань стягнення витрат на правничу допомогу при апеляційному розгляді справи, необхідно винести додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 1500 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Відтак, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, з огляду на описані вище доводи та обставини справи.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241, 243, 250, 252, 310, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Булавинець Миколи Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у справі №300/5312/22 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) частково понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 62а, ) в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Булавинець Миколи Миколайовича про стягнення решти суми витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді О.М. Довгополов

В.В. Гуляк

Повний текст додаткової постанови складено 24.07.2023