Справа № 464/1103/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №464/1103/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова, про визнання протиправною відмову, зобов`язання виплатити грошову допомогу.

Суть справи.

ОСОБА_1 звернувся до Сихівського районного суду міста Львова із позовом до Міністерства оборони України, Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова з вимогами:

- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із смертю його брата ОСОБА_2 на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Ухвалою Сихівського районного суду міста Львова від 06.03.2023 справу передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

Вказана справа надійшла на адресу суду 31.03.2023 за вх. №22174 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано для розгляду судді Кравціву О.Р.

Ухвалою від 05.04.2023 суд залишив позовну заяву без руху.

Позивачу встановлений строк недоліки позовної заяви усунув належним чином; надав докази сплати судового збору.

Ухвалою від 26.04.2023 суд прийняв справу до провадження та відкрив спрощене позовне провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані таким. Брат позивача ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною смерті є ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків. Позивач вказує, що був єдиним членом сім`ї брата до дня його смерті тому, на його думку, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця йому належить одноразова грошова допомога передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Зазначає, що відмовляючи у виплаті Сихівський РТЦК та СП керувався ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» в редакції від 09.07.2022. Вказує, що застосування Закону в такій редакції є помилковим, з огляду на те, що у даному випадку підлягає застосуванню Закон в редакції станом на 09.04.2022 (день загибелі військовослужбовця ОСОБА_2 ), який надавав право на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, членам сім`ї загиблого військовослужбовця, які визначалися відповідно до Сімейного кодексу України. Своєю чергою, ст. 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`я є первинним основним осередком суспільства, її складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Міністерство оборони України проти позову заперечило з підстав викладених у відзиві. Зазначає, що будь які документи позивача не надходили на розгляд до Міністерства, Міністерство їх не розглядало та жодних рішень (в тому числі про відмову позивачу) не приймало. Сам позивач до Міністерства також не звертався. Також вказує, що Міністерство оборони України тільки приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, а в подальшому у разі прийняття позитивного рішення, кошти перераховує уповноваженому органу, який приймав документи від заявника, і останній у свою чергу видає наказ про виплату даної допомоги та перераховує кошти безпосередньо заявнику, або видає через касу. По суті позовних вимог відповідач звертає увагу на те, що позивач є братом загиблого військовослужбовця, та не входить до чітко визначеного переліку осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Обов`язковою умовою для визнання факту проживання однією сім`єю, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Для встановлення факту проживання однією сім`єю потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Позивач у позові вказує, що після смерті батька та матері, він з братом проживав разом і був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільні витрати і спільне харчування, піклувались один про одного і надавали взаємну допомогу, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, однак жодним чином не підтвердив це. Окрім цього позивач не вказує, що він є одруженим та має в шлюбі доньку. Відповідно позивач маючи власну сім`ю не може бути й одночасно членом сім`ї свого брата.

Сихівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Львова подав відзив на позов, із заявленими вимогами не погоджується. Позивач стверджує, що був членом сім`ї загиблого, посилаючись на факт проживання в одній квартирі та наявності, на його думку, спільного побуту та взаємних прав та обов`язків, натомість, жодного документального підтвердження заявленої інформації не надав. За таких обставин, виходячи із зазначеної заявником мети встановлення факту, враховуючи що представлені останнім докази на підтвердження спільного проживання однією сім`єю з загиблим військовослужбовцем не можуть свідчити про те, що між братами мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини притаманні сім`ї.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзивів, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження /арк.спр.11,12/.

ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації Сихівським РТЦК та СП.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.03.2022 №49 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 /арк.спр.10/.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.04.2022 №110 ОСОБА_2 , який загинув результаті вибухового руйнування тіла, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків, ушкодження внаслідок дій, передбачених законом, та воєнних операцій, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Смерть ТАК пов`язана з захистом Батьківщини.

Вказані обставини підтверджуються лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті №459/22 /арк.спр.9/.

Відповідно до довідки №351 18.04.2022 виконкому Добросинсько-Магерівської сільської ради позивач здійснив поховання свого брата в с. Боброїди Львівського району Львівської області.

ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 23.02.1999 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за даною адресою також зареєстрований і проживав позивач /арк.спр.15/.

25.07.2022 позивач звернувся до Сихівського РТЦК та СП щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю брата.

Листом від 01.09.2022 №8724 позивача повідомлено про те, що він не підпадає під категорію осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15000000,00 грн.

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, ОСОБА_1 звернувся до суду за їх захистом.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Відповідно до ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова №168).

Частиною 1 ст. 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначені у ст. 16-1 Закону №2011-XII.

У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-XII за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

У свою чергу Закон №2262-XII (ст. 30) встановлює, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (ст. 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Згідно зі ст. 31 Закону №2262-XII члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Суд зазначає, що під визначення "утриманців" підпадають особи, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-XII за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення), що повинно бути підтверджено відповідними документами.

Суд враховує, що позивачем не надано ані відповідачу, ані до суду документів, що підтверджують перебування позивача на утриманні загиблого військовослужбовця.

Окремо суд звертає увагу на доводи позивача про те, що він був єдиним членом сім`ї ОСОБА_2 , спільно проживав з ним, був пов`язаним спільним побутом, тобто відповідно до сімейного кодексу України був членом його сім`ї. Після смерті батька та матері, він з братом проживав разом і був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . На підтвердження вказаного, окрім довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки встановленої Форми №2 /арк.спр.15/ інших доказів суду не надає. Щодо акту №84 від 21.11.2022 /арк.спр.18/ про те, що зі слів сусідів обидва брати проживали за даною адресою, то такі не свідчать про ведення спільного господарства та наявність спільних прав і обов`язків притаманних сім`ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Водночас при прийнятті рішення суд акцентує увагу на наступному.

Відповідно до ч. 6 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Згідно з п. 9 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого 23.02.2022 постановою Кабінету Міністрів України №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: (…) оформлюють документи для призначення та виплати Міноборони одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на збори чи для проходження служби у військовому резерві (…).

Відповідно до п. 13 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого 25.12.2013 постановою Кабінету Міністрів України №975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Відповідно до пп. 30 п. 10 «Положення про Міністерство оборони України», затвердженого 26.11.2014 постановою Кабінету Міністрів України №671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №730), Міністр: приймає рішення щодо розподілу бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Міноборони.

Як зазначено у ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що вирішення питання стосовно можливості призначення і виплати одноразової грошової допомоги позивачу відноситься до компетенції Міністерства оборони України. Сихівський РТЦК та СП повинен лише подати у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги (висновок про наявність або відсутність у позивача підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги).

Натомість відповідач лише листом повідомив позивача про відсутність права на отримання допомоги, тобто фактично прийняв відповідне рішення в порушення встановленого порядку.

Доказів того, що відповідачем було складено та подано висновок стосовно можливості призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України, не надано, а, отже, будь-яке рішення з даного питання Міністерством оборони України не приймалося.

На думку суду, вирішення питання щодо права позивача на виплату йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю (смертю) брата, передбаченої п. 2 постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у межах цієї справи є передчасним, оскільки будь-яке рішення з даного питання Міністерством оборони України не приймалося.

Позивачем не доведено порушення його прав та інтересів Міністерством оборони України.

Отже, вимоги позивача до Міністерства оборони задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що рішення про виплату одноразової грошової допомоги приймається Міністерством оборони України, то ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомляючи листом про відсутність підстав для здійснення виплати, без скерування висновку щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги та направленні його на розгляд до Міністерства оборони України, допустив порушення процедури розгляду звернення позивача та діяв поза межами наданих йому повноважень.

Суд враховує, що оскільки передбачений п. 13 «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», висновок Сихівського РТЦК та СП не є безумовною підставою виплати одноразової грошової допомоги та складається як при наявності, так і при відсутності у особи (позивача) права на отримання такої допомоги.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про порушення порядку розгляду звернення позивача, відмову відповідача викладену у листі від 01.09.2022 №8724 слід визнати протиправною.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права.

Зважаючи на приписи ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Сихівський РТЦК та СП повторно розглянути звернення позивача від 25.07.2022, щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю брата ОСОБА_2 відповідно до «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого 25.12.2013 постановою Кабінету Міністрів України №975.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду обраний судом спосіб захисту та відновлення прав позивача, стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова, викладену в листі від 01.09.2022 №8724, щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Сихівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки міста Львова () повторно розглянути звернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) від 25.07.2022, щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю брата ОСОБА_2 , відповідно до «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого 25.12.2013 постановою Кабінету Міністрів України №975.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.