Справа № 260/1134/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 липня 2023 року м. Ужгород№ 260/1134/23
13:58 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Шестак Н.В.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: адвокат Йосипчук Олег Володимирович,

відповідач 1: Чотирнадцята кадрова комісія обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) - представник не з`явився,

відповідач 2: Офіс Генерального прокурора - представник Романюк Діана Володимирівна,

відповідач 3: Закарпатська обласна прокуратура - представник Романюк Діана Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15), Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 13/15, ), Закарпатської обласної прокуратури (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а, ) про визнання протиправними та скасування рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 14 липня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 24 липня 2023 року.

27 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури, якою просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 4 від 14.12.2022 року про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації; 2) визнати протиправний та скасувати наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури А.Ковальчук №60к від 27 січня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів прокуратури Закарпатської області з 30 січня 2023 року; 3) поновити ОСОБА_1 з 31 січня 2023 року на посаді прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області, яку він займав до звільнення 30 січня 2023 року, та в органах прокуратури Закарпатської області; 4) стягнути із Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

06 березня 2023 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження в даній адміністративній справі.

09 травня 2023 року ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що співбесіду з ним проведено поверхнево, упереджено та непослідовно. Деякі питання, взагалі не були пов`язані з його професійною діяльністю, як прокурора, та професійною етикою. До одних і тих самих питань Комісія поверталась декілька разів. Деякі питання умисно формулювалися на підставі явно помилкових суджень, маніпулювання ними, що свідчило про небажання членів комісії реально та об`єктивно перевірити та оцінити його якості, як професіонала. Вся процедура співбесіди явно була направлена Комісією на досягнення одного результату - неуспішне проходження ним атестації. Звертає увагу суду на те, що в рішенні кадрова комісія на задане йому практичне завдання виклала свою відповідь, яку вважає правильною, з посиланням на ч.4 ст.352 КПК України. Кадрова комісія в рішенні допустила замовчування того факту, що в своїх усних відповідях кадровій комісії на уточнюючі в ході співбесіди запитання він обґрунтовував варіант вирішення практичного завдання посилаючись, окрім ст.27 КПК України, і на ч.4 ст.352 КПК України. Тобто, з врахування усних доповнень в ході співбесіди, він вірно виконав практичне завдання. Відмічає, що висновки Кадрової комісії про його професійну некомпетентність у зв`язку з виконанням практичного завдання ґрунтуються лише на сумнівах та суб`єктивному сприйнятті окремими членами комісії наданим ним відповідей з точки зору їх правильності та повноти. За приписами Порядку №221 оцінка професійної компетентності прокурора, окрім практичного завдання, включає також перевірку загальних здібностей та навичок прокурора, які, у свою чергу, встановлюються за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону. Однак, з оскаржуваного рішення слідує, що оцінка його професійної компетентності була здійснена Кадровою комісією лише на підставі виконаного практичного завдання та без урахування того, шо він успішно пройшов попередні етапи атестації, набравши одні з найвищих балів. Зазначає, що у відповідності до вимог п.11 розділу IV Порядку №221, на його електронну адресу від Чотирнадцятої кадрової комісії надійшов запитальник на який він, по кожному запитанню, надав обґрунтовані письмові пояснення та надіслав їх до Кадрової комісії електронною поштою. Крім того, факт придбання та подальший продаж ним в 2010 році нерухомого майна за ціною 560 400 грн., як і факт надання його батьком коштів для придбання такого нерухомого майна, взагалі не можуть свідчити про невідповідність його вимогам професійної етики та доброчесності прокурора, оскільки купівля та продаж такого майна мала місце за довго до того як він розпочав свою діяльність в органах прокуратури, будучи ще студентом. Тому в даному випадку і не підлягало доказуванню походження у його батька коштів, які були використані для купівлі такого майна. Вказаний факт аж ніяк не дискредитує його як прокурора та не завдає жодної шкоди авторитету органів прокуратури та держави в цілому, а це в свою чергу свідчить про не порушення ним жодних вимог чинного законодавства України, в тому числі і Кодексу професійної етики та поведінки прокурора. Зазначає, що свою діяльність в органах прокуратури розпочав у 2012 році. Щороку під час роботи в органах прокуратури ним подавалися декларації про доходи, а з 2015 року декларації подавалися до НАЗК, та жодних зауважень з боку контролюючих органів з приводу його майна чи майна членів його сім`ї не виникало і відповідних рішень не приймалося.

23 березня 2023 року відповідачем 3 подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечують. Комісія з`ясувала обставини, які свідчать про невідповідність позивача вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. На підставі дослідження матеріалів атестації, а також отриманих пояснень позивача у комісії наявні обґрунтовані сумніви щодо його відповідності вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності за наступного обґрунтування та підстав. На підставі дослідження матеріалів атестації, у тому числі отриманих пояснень прокурора, у Комісії наявні обґрунтовані сумніви щодо відповідності ОСОБА_1 вимогам професійної етики та доброчесності в частині набуття у власність майна. Зокрема, під час проходження співбесіди у Комісії виникли запитання до прокурора в частині підтвердження законності джерел походження майна, достатнього для придбання ним та його дружиною двох транспортних засобів: автомобіль Skoda Octavia А7, 2014 року випуску, вартістю 346078 грн та автомобіля Nissan Juke 2014 року випуску, вартістю 365000 грн. Надаючи письмові пояснення Комісії з цього приводу прокурор пояснив, що придбання вказаних автомобілів було здійснено у тому числі за рахунок коштів, отриманих від продажу 05.10.2010 нерухомого майна - комплексу нежитлових будівель та споруд із земельною ділянкою у м. Мукачеві на суму 560400 грн, а також усно повідомив, що це нерухоме майно подароване йому батьком після закінчення вищого навчального закладу з метою розвитку бізнесу, оскільки на той момент ОСОБА_1 ще не працював в органах прокуратури. У зв`язку із відсутністю у ОСОБА_1 відповідних підтверджуючих документів Комісія відклала співбесіду на інший день для надання можливості прокурору надати документальні підтвердження щодо наведених усних пояснень. Після продовження співбесіди ОСОБА_1 надав Комісії копію Договору купівлі-продажу частки комплексу нежитлових будівель та споруд від 02.06.2010 а також копію Договору купівлі- продажу земельної ділянки від тієї ж дати, з яких вбачається, що ним, як покупцем, були придбані відповідні об`єкти нерухомого майна в м. Мукачеві загальною вартістю 560400 грн. Із поданих Комісії документів вбачається невідповідність зафіксованих у нотаріально посвідчених правочинах фактів і обставин тим поясненням, що були надані Комісії прокурором Перецем Б.В. раніше, зокрема щодо того, що згадані об`єкти нерухомого майна були подаровані йому батьком. Комісія прийняла до уваги той факт, що зазначене нерухоме майно було набуто ОСОБА_1 у власність ще до того, як він набув статус прокурора. Водночас Комісія звертає увагу на ту обставину, що грошові кошти, одержані від реалізації цього нерухомого майна, були використані ОСОБА_1 для придбання іншого дороговартісного майна - легкових автомобілів, які набуті ним та його дружиною у власність у період перебування ОСОБА_1 на прокурорській посаді, а отже джерела походження такого майна можуть і повинні підлягати перевірці на законність їх одержання. Крім того, під час виконання практичного завдання, на два питання із трьох прокурор дав неправильні відповіді.

29 березня 2023 року відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечує. Зокрема зазначає, що ОСОБА_1 надав відповідь на три запитання. Водночас прокурор не дав правильної відповіді два з них. Таким чином, при вивченні Комісією наданих прокурором письмових відповідей та усних відповідей на уточнюючі запитання під час співбесіди, встановлено низький рівень володіння прокурором ОСОБА_1 практичними уміннями та навичками. Крім того, прокурор Перец Б.В. не зміг надати Комісії обґрунтовані та достатні пояснення з приводу законності джерел походження коштів, що були витрачені ним у червні 2010 року для придбання дороговартісного нерухомою майна у м. Мукачеві Закарпатської області. Комісія прийняла до уваги той факт, що зазначене нерухоме майно було набуте ОСОБА_1 у власність ще до того, як він набув статус прокурора. Водночас, Комісія звертає увагу на ту обставину, що грошові кошти, одержані від реалізації цього нерухомого майна, були використані ОСОБА_1 для придбання іншого дороговартісного майна - легкових автомобілів, які були набуті ним та його дружиною у власність у період перебування ОСОБА_1 на прокурорській посаді, а отже джерела походження такого майна можуть і повинні підлягати перевірці на законність їх одержання. Комісія вважає, що кожен прокурор повинен дотримуватися високих стандартів професійної підготовки та етичної поведінки як під час виконання службових обов`язків, так і у повсякденному житті. Робота на посадах в органах прокуратури передбачає підвищену відповідальність перед державою та суспільством, а тому вимоги щодо обов`язків працівників прокуратури є більш суворими і вимагають від них додержуватись та поважати вимоги закону.

27 квітня 2023 року до суду від позивача надійшли відповіді на відзиви відповідачів 2,3, в яких з доводами відповідачів не погоджується, оскільки кадровою комісією в рішенні не конкретизовано які саме уточнюючі запитання були задані позивачу та що його відповіді на них в сукупності вказували б на неправильність вирішення практичного завдання та низький рівень володіння практичними навичками прокурора. Звертає увагу суду на те, що в рішенні кадрова комісія на задане практичне завдання виклала свою відповідь, яку вважає правильною, з посиланням на ч.4 ст.352 КПК України. Разом з тим, кадрова комісія в рішенні допустила замовчування того факту, що в своїх усних відповідях кадровій комісії на уточнюючі в ході співбесіди запитання, позивач обґрунтовував варіант вирішення практичного завдання посилаючись, окрім ст.27 КПК України, і на ч.4 ст.352 КПК України, що підтверджується долученим відповідачем 2 до матеріалів справи відеозапису співбесіди. Тобто, з врахування його усних доповнень в ході співбесіди, він вірно виконав практичне завдання. Висновки Кадрової комісії про професійну некомпетентність позивача у зв`язку з виконанням практичного завдання ґрунтуються лише на сумнівах та суб`єктивному сприйнятті окремими членами комісії наданим позивачем відповідей з точки зору їх правильності та повноти. Це додатково підтверджується тим, що більшість членів комісії (троє з п`яти) визнали позивача таким, який відповідає вимогам до прокурора, в тому числі в частині професійної компетентності. Звертає увагу суду на те, що позивач за час роботи в органах прокуратури не порушував вказаних принципів. Матеріали атестації не містять жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу того, що позивачем не дотримано вимог вказаної норми Закону. Не надано таких доказів відповідачами і суду. Факт набуття позивачем у приватну власність об`єкту нерухомого майна та в подальшому його відчуження ще за довго до того, як він розпочав свою діяльність в органах прокуратури, не можуть свідчити про невідповідність позивача вимогам професійної етики та доброчесності прокурора. Вказаний факт аж ніяк не дискредитує його як прокурора та не завдає жодної шкоди авторитету органів прокуратури та держави в цілому. Такий факт купівлі майна мав місце в 2010 році, коли позивач був ще студентом і не планував працювати в органах прокуратури.

Відповідачем 1 відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 06 березня 2023 року, не надано та не повідомлено суду поважні причини його ненадання.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явився, однак про час і дату судового засідання повідомлені належним чином.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Під час розгляду справи по суті позивач та його уповноважений представник позов підтримали повністю, просили суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідачів 2 та 3 в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював в органах прокуратури з 23 серпня 2012 року, згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01 серпня 2011 року, (т.1 а.с. 21-29).

06 травня 2022 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/6740/21, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 10 серпня 2022 року, визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 280 від 13.09.2021 року про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації. Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури Д. Казак № 605к від 21 жовтня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів прокуратури Закарпатської області з 22 жовтня 2021 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області, з 23 жовтня 2021 року Стягнуто із Закарпатської обласної прокуратури середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 23 жовтня 2021 року по 06 травня 2022 року у розмірі 47 613,60 гривень, із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів. Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області, з 23 жовтня 2021 року та в частині стягнення із Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 7 527,11 гривень. У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовлено.

17 серпня 2022 року наказом Закарпатської обласної прокуратури № 480к ОСОБА_1 поновлено на посаді прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області, (т.1 а.с. 28).

Згідно з пунктом 3.2 розділу V Порядку № 221 у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурор, якого поновлено на посаді чи рішення про звільнення якого з посади за наслідками атестації не приймалось з підстав, визначених законодавством України допускається кадровою комісією до проходження того етапу атестації, за результатами якого кадровою комісією прийнято відповідне рішення.

Чотирнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), ОСОБА_1 включено до графіку проведення співбесід.

08 грудня 2022 року відповідно до протоколу № 66 засідання чотирнадцятої комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), вирішено, враховуючи результати проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, а також з`ясування додаткової інформації, ухвалили рішення про продовження співбесіди з ОСОБА_1 на інший день, а саме на 14.12.2022, починаючи з 10:00 год, (т.1 а.с. 154-164).

Попередньо, тобто 17.11.2022 року позивач отримав від комісії лист - запитальник, щодо надання письмових пояснень, з приводу придбання легкових автомобілів ним та його дружиною, задекларованої готівки його дружини за 2017 рік у сумі 14 285 доларів США, який належить на праві власності чоловіку позивачки.

22.11.2022 року Позивач надіслав комісії свої пояснення, та на підтвердження джерела походження коштів надав відповідні документи, (т.1 а.с. 184-247).

14 грудня 2022 року рішенням Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 4 «Про неуспішне проходження прокурором атестації», керуючись пунктами 13, 17 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та пунктом 6 розділу І, пунктом 16 розділу IV Порядку проходження прокурорами атестації, за результатами проведення співбесіди, Чотирнадцята кадрова комісія з атестації прокурорів місцевих прокуратур (далі - Комісія) виявила обставини, які свідчать про невідповідність прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_1 вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Крім того, Комісія взяла до уваги Постанову Верховного Суду від 04.08.2022 року у справі 160/12019/20, де встановлено, що завданням кадрової комісії є не доведення того, що прокурор порушив закон, а визначення наявності обґрунтованих сумнівів щодо його відповідності вимогам професійної етики і доброчесності прокурора. Вказані обґрунтовані сумніви можуть виникати у тих випадках, коли наявні підстави вважати, що дії (бездіяльність прокурора) свідчать про його невідповідність критеріям навіть за відсутності з приводу таких дій (бездіяльності) офіційного рішення уповноважених посадових осіб чи органів державної влади.

В обґрунтування рішення № 4 від 14 грудня 2022 року комісією зазначено наступне.

1. Обставини, що свідчать про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної компетентності.

ОСОБА_2 було надано відповідь на три запитання. Водночас прокурор не дав правильної відповіді на два з них (перше та третє).

При вивченні Комісією наданих прокурором письмових відповідей та усних відповідей на уточнюючі запитання під час співбесіди, встановлено низький рівень володіння прокурором ОСОБА_1 практичними уміннями та навичками.

За таких підстав, у Комісії є обґрунтований сумнів у відповідності ОСОБА_1 критерію професійної компетентності.

2. Обставини, що свідчать про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної етики та доброчесності прокурора.

Під час проходження ОСОБА_1 співбесіди у Комісії виникли запитання до прокурора в частині підтвердження законності джерел походження майна, достатнього для придбання ним та його дружиною двох транспортних засобів: автомобілю Skoda Octavia А7, 2014 року випуску, вартістю 346078,00 грн. та автомобілю Nissan Juke, 2014 року випуску, вартістю 365000,00 грн.

Надаючи Комісії письмові пояснення з цього приводу, прокурор Перец Б.В. пояснив, що придбання зазначених автомобілів було здійснено у тому числі за рахунок коштів, отриманих ним від продажу 05.10.2020 нерухомого майна - комплексу нежитлових будівель та споруд із земельною ділянкою у м. Мукачеві Закарпатської області за суму 560400,00 гривень.

Відповідаючи на уточнюючі запитання членів Комісії щодо обставин набуття ОСОБА_1 у власність вищевказаного комплексу нежитлових будівель та споруд, останній усно повідомив Комісії, що це нерухоме майно було подароване йому батьком після закінчення вищого навчального закладу з метою розвитку бізнесу, оскільки на той момент ОСОБА_1 ще не працював в органах прокуратури та лише будував плани на своє майбутнє.

У зв`язку із відсутністю у ОСОБА_1 відповідних підтверджуючих документів, Комісією приймалося рішення про продовження із ним співбесіди з метою надання можливості прокурору надати Комісії документальні підтвердження щодо усних пояснень.

Після продовження співбесіди ОСОБА_1 надав Комісії копію Договору купівлі-продажу частки комплексу нежитлових будівель та споруд від 02.06.2010, а також копію Договору купівлі-продажу земельної ділянки від тієї ж дати, з яких вбачається, що ним, як покупцем, були придбані відповідні об`єкти нерухомого майна в м. Мукачеві Закарпатської області загальною вартістю 560400,00 гривень.

При цьому, як зазначено в кожному з двох договорів купівлі-продажу, покупцем стверджується, що грошові кошти, які витрачаються ним на придбання майна, не є спільною сумісною власністю, оскільки у шлюбі він не перебуває, а особи, які б могли поставити питання про визнання за ними права власності (користування) на зазначені кошти, відсутні.

З наведених документів вбачається невідповідність зафіксованих у нотаріально посвідчених правочинах фактів і обставин тим поясненням, що були надані Комісії прокурором Перецем Б.В. раніше, зокрема, щодо того, що згадані об`єкти нерухомого майна були подаровані йому його батьком.

У свою чергу, прокурор Перец Б.В. також надав Комісії документ під назвою "ПОЯСНЕННЯ" від 11.12.2022 за підписом ОСОБА_3 , в яких автором зазначено про придбання 02.06.2010 комплексу нежитлових будівель та споруд для свого сина - ОСОБА_1 за кошти, одержані від покійної бабусі прокурора - ОСОБА_4 , яка з 2000 по 2008 роки неофіційно працювала в Італійській Республіці.

При цьому, жодних документальних підтверджень факту перебування вказаної у письмових поясненнях ОСОБА_5 особи на території іноземної держави, а так само і документів, на підтвердження розміру отриманих нею там доходів Комісії надано не було.

Водночас, Комісія критично оцінює надану прокурором довідку виконкому Кам`янської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 09.12.2022 про факт перебування ОСОБА_4 зі слів сусідів у період з 2000 по 2008 роки "на роботах за кордоном у Італії", оскільки прокурор не зміг пояснити на виконання яких саме повноважень органом місцевого самоврядування було складено та видано зазначений документ.

Таким чином, прокурор Перец Б.В. не зміг надати Комісії обґрунтовані та достатні пояснення з приводу законності джерел походження коштів, що були витрачені ним у червні 2010 року для придбання дороговартісного нерухомого майна у м. Мукачеві Закарпатської області.

Комісія приймає до уваги той факт, що зазначене нерухоме майно було набуте ОСОБА_1 у власність ще до того, як він набув статус прокурора. Водночас, Комісія звертає увагу на ту обставину, що грошові кошти, одержані від реалізації цього нерухомого майна, були використані ОСОБА_1 для придбання іншого дороговартісного майна - легкових автомобілів, які були набуті ним та його дружиною у власність у період перебування ОСОБА_1 на прокурорській посаді, а отжеджерела походження майна можуть і повинні підлягати перевірці на законність їх одержання, (т.1 а.с. 35-45).

27 січня 2023 року наказом Закарпатської обласної прокуратури № 60к, керуючись статтею 11 закону України «Про прокуратури», звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області га органів прокуратури Закарпатської області на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» з 30 січня 2023 року. Підстава: рішення Чотирнадцятої кадрової комісії від 14.12.2022 № 4, (т.1 а.с. 46).

Спірні правовідносин склалися з приводу правомірності звільнення позивача з посади прокурора у зв`язку з неуспішним проходженням атестації на підставі підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX .

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Проведення атестації прокурорів є обов`язковою складовою запровадженого Законом №113-ІХ процесу реформування системи органів прокуратури та за своєю суттю є спеціальною процедурою, яка має на меті підтвердження здатності прокурорами виконувати свої повноваження на належному рівні за визначеними законом критеріями, шляхом здійснення оцінки їхньої професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, що стосувалась, зокрема, усіх без винятку прокурорів, які мали бажання продовжувати працювати у органах прокуратури.

Верховний Суд неодноразово висловлювався щодо перевірки дискреції кадрової комісії під час проведення співбесіди на третьому етапі атестації прокурорів, процедура проведення якого визначена пунктом 9 розділу IV Порядку №221, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 липня 2022 року (справа № 640/1083/20), від 22 вересня 2022 року (справа № 200/7541/20-а), від 29 вересня 2022 року (справа № 260/3026/20), від 20 жовтня 2022 року (справа № 140/17496/20 та 640/18156/20), від 06 жовтня 2022 року (справа № 640/777/20), від 24 жовтня 2022 року (справа №640/1358/20), від 03 листопада 2022 року (справа № 640/1088/20), від 08 листопада 2022 року (справа № 640/1559/20), від 17 листопада 2022 року (справа № 280/7188/20).

Також Верховний Суд у вказаних постановах висловлював правову позицію щодо застосування пунктів 7, 9, 11, 12, 15, 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ в аспекті дискреційних повноважень кадрових комісій (в рамках атестації прокурорів) і меж судового контролю у справах про оскарження рішень останніх за наслідками третього етапу атестації (співбесіди), щодо обґрунтованості і вмотивованості рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації як необхідної умови його відповідності критеріям, визначеним статтею 2 КАС України, а також, що рішення цього органу [кадрової комісії] можуть піддаватися судовому контролю, що аж ніяк не заперечує й не протирічить його дискреційним повноваженням під час атестування прокурорів й ухвалення за наслідками цієї процедури відповідних рішень.

Відповідно до пункту 15 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX для проведення співбесіди кадрові комісії вправі отримувати в усіх органах прокуратури, у Раді прокурорів України, секретаріаті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Національному агентстві з питань запобігання корупції, інших органах державної влади будь-яку необхідну для цілей атестації інформацію про прокурора, в тому числі інформацію про:

1) кількість дисциплінарних проваджень щодо прокурора у Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокурорів та їх результати;

2) кількість скарг, які надходили на дії прокурора до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Ради прокурорів України, з коротким описом суті скарг;

3) дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності: а) відповідність витрат і майна прокурора та членів його сім`ї, а також близьких осіб задекларованим доходам, у тому числі копії відповідних декларацій, поданих прокурором відповідно до законодавства у сфері запобігання корупції; б) інші дані щодо відповідності прокурора вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; в) дані щодо відповідності поведінки прокурора вимогам професійної етики; г) матеріали таємної перевірки доброчесності прокурора;

4) зайняття прокурором адміністративних посад в органах прокуратури з копіями відповідних рішень.

Вказана інформація необхідна для цілей атестації прокурора може бути покладена в основу матеріалів атестаційної справи відповідно до Порядку №233.

Порядок проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора врегульовано розділом ІV Порядку №221.

Рішення кадрової комісії відповідно до Закону №113-IX та Порядку №221, Порядку №233 приймається з урахуванням інформації та відомостей щодо прокурора, у тому числі, його декларацій за попередні роки, що підлягає оцінці комісією.

Так, встановлений Законом № 1700-VІІ порядок перевірки декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та передбачена Законом №113-ІХ процедура атестації з проведенням співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності є двома різними, окремими, законодавчо врегульованими процедурами, які мають різні правові наслідки, не підміняють та не суперечать одна одній.

Тому, наявність у НАЗК виключних повноважень на здійснення повної перевірки декларацій, яка полягає, зокрема, у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення суб`єкта декларування, не обмежує кадрові комісії у здійсненні ними перевірок відповідності прокурора вимогам професійної етики та доброчесності відповідно до положень Закону №113-ІХ.

Чинним законодавством не передбачено проведення повної перевірки декларанта на запити прокурора чи кадрових комісій з метою проведення атестації. Моніторинг способу життя комісією суб`єкта декларування передбачає лише вибіркову перевірку та на підставі повідомлень фізичних чи юридичних осіб, а також із засобів масової інформації та інших відкритих джерел інформації, яка містить відомості про невідповідність рівня життя суб`єктів декларування, задекларованим ним майну і доходам.

Аналогічна правова позиція у постанові Верховного Суду від 08 червня 2023 року у справі №420/23643/21.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 3 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується, зокрема, на засадах неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Критерій доброчесності є надзвичайно важливим з огляду на те, яку роль прокуратура відіграє у становленні правової держави, особливо з урахуванням зміни її статусу у результаті вказаних вище конституційних змін. Саме доброчесність є ключовою категорією у формуванні морально-етичного образу прокурорів, запорукою формування довіри народу до прокурорів та органів прокуратури в цілому.

Доброчесність - це необхідна морально-етична складова діяльності прокурорів, які віднесені до української системи правосуддя, яка, серед іншого, визначає межу і спосіб його поведінки, що базується на принципах чесності у способі власного життя та виконанні своїх професійних обов`язків.

Авторитет та довіра до органів прокуратури формуються залежно від персонального складу осіб, які обіймають посади прокурорів та формують корпус органів прокуратури.

Легітимна мета вимірювання доброчесності полягає в здобутті доказів умисного порушення норм прокурорської етики чи свідомого нехтування стандартами поведінки, які забезпечують суспільну довіру до органів прокуратури як складової органів правосуддя, а також допущення поведінки, що підриває авторитет правосуддя.

Відсутність у законі визначення поняття "доброчесність", яке використовується у процедурі атестації прокурорів, не звільняє суб`єктів правовідносин використовувати його в процесі правозастосування та під впливом як змісту (суті) зовнішніх поведінкових факторів, так і через їхнє зіставлення з якостями, чеснотами чи властивостями, під якими в моральному, етичному, соціально-правовому, світоглядному та іншому сенсах розуміється (сприймається) поняття доброчесність, пояснити і мотивувати за якими ознаками той чи інший прокурор не може бути віднесений до доброчесних.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі №600/1450/20-а.

Відповідно до статті 3 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого всеукраїнською конференцією працівників прокуратури від 27 квітня 2017 року, правову основу регулювання відносин у сфері професійної етики та поведінки прокурорів становлять Конституція України, закони України "Про прокуратуру", "Про захист суспільної моралі", "Про запобігання корупції", "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" та інше законодавство, що стосується діяльності органів прокуратури, накази Генерального прокурора та цей Кодекс.

Нормативною базою у цій сфері є також міжнародно-правові документи, в тому числі Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод і рішення Європейського Суду з прав людини, Керівні принципи ООН щодо ролі прокурорів, прийняті на Восьмому конгресі ООН у 1990 році, Стандарти професійної відповідальності та виклади основних обов`язків і прав прокурорів, ухвалені Міжнародною асоціацією прокурорів у 1999 році, Європейські інструкції з питань етики та поведінки прокурорів (Будапештські принципи), ухвалені Конференцією генеральних прокурорів країн - членів Ради Європи у 2005 році, та інші.

Також Кодексом професійної етики та поведінки прокурорів передбачено, що прокурор повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність (стаття 11); при виконанні службових обов`язків прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури (стаття 16); прокурор має суворо дотримуватися обмежень, передбачених антикорупційним законодавство, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних (стаття 19).

Статтею 19 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися Присяги прокурора, правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Відповідно до статті 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів прокурору слід уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс.

Відповідно до пунктів 1, 3 Керівних принципів, що стосуються державних обвинувачів, які прийнято восьмим Конгресом Організації об`єднаних націй з попередження злочинності та поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 07 вересня 1990 року), особи, відібрані для здійснення судового переслідування, повинні мати високі моральні якості та здібності, а також відповідну підготовку та кваліфікацію. Особи, які здійснюють судове переслідування, будучи найважливішими представниками системи здійснення кримінального правосуддя, завжди зберігають честь та гідність своєї професії.

У Європейських керівних принципах з етики і поведінки для прокурорів («Будапештські керівні принципи»), прийнятих на 6-й конференції Генеральних прокурорів Європи у Будапешті 31 травня 2005 року, відзначено, що прокурори відіграють ключову роль у системі кримінальної юстиції, і повинні твердо дотримуватися професійних стандартів та підтримувати честь і гідність своєї професії; відповідати найвищим стандартам чесності і піклування, прокурори не повинні компрометувати своїми вчинками в приватному житті такі позитивні якості співробітників органів прокуратури, як чесність, справедливість і неупередженість.

Отже, до прокурора висунуто ряд вимог, які необхідно дотримуватися як в повсякденному особистому житті, так і в професійній сфері. Дотримання таких вимог позивачем як прокурором відділу прокуратури, було предметом перевірки кадровою комісією під час проведення співбесіди.

Згідно пункту 5 розділу І Порядку № 221 предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора (у тому числі загальних здібностей та навичок); 2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Пунктом 9 розділу IV Порядку №221 визначено, що для проведення співбесіди кадрова комісія вправі отримувати в усіх органах прокуратури, у Раді прокурорів України, секретаріаті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Національному агентстві з питань запобігання корупції, інших органах державної влади будь-яку необхідну для цілей атестації інформацію про прокурора.

Вказана інформація необхідна для цілей атестації прокурора може бути покладена в основу матеріалів атестаційної справи відповідно до Порядку № 233.

Згідно з пунктом 10 розділу ІV Порядку № 221 фізичні та юридичні особи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування мають право подавати до відповідної кадрової комісії відомості, у тому числі на визначену кадровою комісією електронну пошту, які можуть свідчити про невідповідність прокурора критеріям компетентності, професійної етики та доброчесності. Кадровою комісією під час проведення співбесіди та ухвалення рішення без додаткового офіційного підтвердження можуть братися до уваги відомості, отримані від фізичних та юридичних осіб (у тому числі анонімно).

Дослідження вказаної інформації, відомостей щодо прокурора, який проходить співбесіду (далі - матеріали атестації), здійснюється членами кадрової комісії.

Перед проведенням співбесіди члени комісії можуть надіслати на електронну пошту прокурора, яка вказана у заяві про намір пройти атестацію, повідомлення із пропозицією надати письмові пояснення щодо питань, пов`язаних з матеріалами атестації. У цьому випадку протягом трьох днів з дня отримання повідомлення, але не пізніше ніж за день до дня проведення співбесіди, прокурор може подати комісії електронною поштою письмові пояснення (у разі необхідності - скановані копії документів) (пункт 11 розділу ІV Порядку №221).

Відповідно до пункту 12 розділу ІV Порядку № 221 співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження членами комісії матеріалів атестації щодо дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності, а також рівня професійної компетентності прокурора, зокрема, з огляду на результати виконаного ним практичного завдання.

Співбесіда прокурора складається з таких етапів: 1) дослідження членами комісії матеріалів атестації; 2) послідовне обговорення з прокурором матеріалів атестації, у тому числі у формі запитань та відповідей, а також обговорення питання виконаного ним практичного завдання. Співбесіда проходить у формі засідання комісії (пункт 13 розділу ІV Порядку № 221).

Після завершення обговорення з прокурором матеріалів атестації та виконаного ним практичного завдання члени комісії без присутності прокурора, з яким проводиться співбесіда, обговорюють її результати, висловлюють пропозиції щодо рішення комісії, а також проводять відкрите голосування щодо рішення комісії стосовно прокурора, який проходить атестацію.

Результати голосування вказуються у протоколі засідання (пункт 15 розділу ІV Порядку № 221).

Залежно від результатів голосування комісія ухвалює рішення про успішне проходження прокурором атестації або про неуспішне проходження прокурором атестації.

Пунктом 12 Порядку №233 передбачено, що рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

Таким чином, рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути достатньою мірою обґрунтованим, тобто у ньому, серед іншого, зазначаються не лише загальні причини чи/та обставини його прийняття, але й мотиви з посиланням на відповідні докази, які б створювали підстави для негативних висновків. Також таке рішення повинно відповідати критеріям ясності, чіткості, доступності та зрозумілості.

Матеріали атестаційної справи відповідно до Порядку №221 можуть містити інформацію про прокурора, в тому числі про дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності: а) відповідність витрат і майна прокурора та членів його сім`ї, а також близьких осіб задекларованим доходам, у тому числі копії відповідних декларацій, поданих прокурором відповідно до законодавства у сфері запобігання корупції; б) інші дані щодо відповідності прокурора вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; в) дані щодо відповідності поведінки прокурора вимогам професійної етики; г) матеріали таємної перевірки доброчесності прокурора.

Кадрова комісія враховує вказану вище інформацію та відомості щодо прокурора, який проходить співбесіду, у тому числі декларації, у яких міститься інформація, що підлягає оцінці комісією.

Суд, надаючи оцінку спірному рішенню кадрової комісії, дійшов до наступних висновків.

Згідно з п.3.2 розділу IV Порядку 221 у разі скасування судом рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурор, якого поновлено на посаді чи рішення про звільнення якого з посади за наслідками атестації не приймалось з підстав, визначених законодавством України допускається кадровою комісією до проходження такого етапу атестації, за результатами якого кадровою комісією прийнято відповідне рішення .

08 жовтня 2019 року позивачем подано Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію (а.с.138, т.2).

26 жовтня 2020 року позивачем пройдено перший етап атестації, який полягав у скоаданні іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп"ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону де набрав 87 із 100 можливих балів.

31 серпня 2022 року позивачем пройдено другий етап атестації який полягав у складанні іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням компютерної техніки, за результатом якого отримав один з найвищих балів, а саме 126 балів ( мінімум 93 бали).

Чотирнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів місцевих прокуратур ОСОБА_1 включено до графіку проведення співбесід.

Відповідно до пункту 1, 2, 4 розділу IV Порядку №221 у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до співбесіди. До початку співбесіди прокурор виконує практичне завдання з метою встановлення комісією його рівня володіння практичними уміннями та навичками.

Співбесіда проходить у формі засідання комісії.

Рішення можна вважати вмотивованим, якщо в ньому зазначено обставини, що стали підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень наданих йому законом повноважень; є посилання на докази, на підставі яких ці обставини встановлено; є оцінка доводів та аргументів особи, щодо якої застосовується відповідна процедура - атестація; є посилання на норми права, якими керується комісія як суб`єкт владних повноважень.

Аналогічний підхід відображено також у постановах Верховного Суду від 02 лютого 2022 року (справа № 140/1032/21), від 12 травня 2022 року (справа № 540/1053/21), від 02 червня 2022 року (справа № 640/158/20) та підтримано у постанові від 11 серпня 2022 року (справа №640/1520/20).

Як установлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 успішно пройшов перші два етапи атестації та був допущений до співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Зі змісту оскаржуваного рішення Кадрової комісії від 14 грудня 2022 року встановлено, що Комісія при перевірці виконання практичного завдання з`ясувала обставини, які свідчать, що прокурор не повною мірою відповідає вимогам професійної компетентності, оскільки ОСОБА_1 не надав повної відповіді на всі питання, що ставились у завданні.

Щодо обставин, що свідчать про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної компетентності.

Питання компетентності та професіоналізму врегульоване в статті 15 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, відповідно до якої прокурор повинен здійснювати службові повноваження сумлінно, компетентно, вчасно і відповідально. Постійно підвищувати свій професійний рівень, культуру спілкування, виявляти ініціативу, відповідальне ставлення та творчий підхід до виконання своїх службових обов`язків, фахово орієнтуватися у чинному законодавстві, передавати власний професійний досвід колегам. Він має усвідомлювати, що його діяльність оцінюється з урахуванням рівня підготовки, знання законодавства, компетентності, ініціативності, комунікативних здібностей, здатності вчасно і якісно виконувати службові обов`язки та завдання.

Компетентність під час виконання прокурором своїх обов`язків передбачає наявність знань у сфері права, відповідних практичних навичок, наполегливості та підготовки. Професійна компетентність прокурора має бути очевидною у процесі виконання ним своїх обов`язків.

Професійна підготовка як до призначення на посаду, так і постійно в будь-який інший час є правом і обов`язком усіх прокурорів. Така вимога обумовлена безперервністю змін законодавства, яким має послуговуватися прокурор, оновленням відповідної судової практики, загальним розвитком технічних можливостей удосконалення роботи органів прокуратури, адже на прокурора можуть бути покладені нові обов`язки у зв`язку з призначенням на іншу посаду, у тому числі пов`язану з виконанням адміністративних обов`язків. Відповідний обов`язок покладено на прокурора і Законом України «Про прокуратуру» (стаття 19) - прокурор зобов`язаний вдосконалювати свій професійний рівень та з цією метою підвищувати кваліфікацію.

ОСОБА_1 було виконане практичне завдання, після чого з ним проведено співбесіду, на якій обговорено матеріали атестації та виконаного практичного завдання.

Відповідно до завдання 10 (т.1 а.с. 105) в місцевому суді розглядається резонансне кримінальне провадження про вбивство місцевого активіста. Справа слухається у відкритому режимі. У зв`язку з резонансом на судових засіданням присутні журналісти, які ведуть трансляцію того, що відбувається в засіданні, у соціальних мережах, переглянути які в режимі онлайн можу будь яка особа. В процесі розгляду справи запланований допит свідків сторони обвинувачення та сторони захисту.

Запитання:

1. Які наслідки може мати допит свідків за описаних в завданні умов? Обґрунтуйте свою відповідь.

2. Чи може вважатись вбивство активістка обтяжуючою обставиною? Обґрунтуйте свою відповідь.

3. Чи повинен прокурор реагувати на вказану ситуацію? Якщо так, то як саме? Обґрунтуйте свою відповідь.

За результатами виконаного прокурором практичного завдання Кадрова комісія дійшла висновку про невідповідність прокурора вимогам професійної компетенції.

Оцінивши надані прокурором відповіді окремо по кожному питанню, врахувавши надані під час обговорення результатів практичного завдання відповіді на уточнюючи питання, які за змістом відповідали письмовим відповідям, комісія зазначила, що на перше та третє питання прокурор надав неправильні відповіді, а на друге надав неповну.

Водночас, Кадровою комісією в рішенні не конкретизовано які саме уточнюючі запитання були задані позивачу та що його відповіді на них в сукупності вказували б на неправильність вирішення практичного завдання та низький рівень володіння практичними навичками прокурора.

В рішенні Кадрова комісія на третє практичне завдання виклала свою відповідь, яку вважає правильною, з посиланням на ч.4 ст.352 КПК України. Разом з тим, кадрова комісія в рішенні не зазначила, що в своїх усних відповідях кадровій комісії на уточнюючі в ході співбесіди запитання позивач обґрунтовував варіант вирішення практичного завдання посилаючись, окрім ст.27 КПК України, і на ч.4 ст.352 КПК України, що підтверджується долученим відповідачем 2 до матеріалів справи відеозапису співбесіди.

Однак, суд виходить із того, що сторонами по справі не заперечували, що позивач успішно пройшов перших два етапи атестації та був допущений до співбесіди. У чотирнадцятої кадрової комісії були зауваження щодо підготовленого позивачем практичного завдання. Однак деякі недоліки при вирішенні практичного завдання з урахуванням того, що позивачем успішно пройдені перші два етапи атестації не може свідчити про низький рівень професійної компетентності, крім того, зауважень за період роботи позивача з 2012 року в органах прокуратури не зазначалося кадровою комісією та не було виявлено судом під час розгляду справи по суті.

При цьому, Суд зазначає, що аналіз професійної компетентності позивача було здійснено Кадровою комісією без урахування того, що позивач успішно пройшов попередні етапи атестації. Отже, враховуючи наведені обставини справи, суд приходить до висновку, що оскаржуване позивачем рішення кадрової комісії є необґрунтованим, немотивованим, прийнятим без урахування обставин щодо результатів та кількості отриманих позивачем балів за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

При цьому, імперативні приписи пункту 12 Порядку № 233 вимагають зазначення кадровою комісією мотивів та відповідних обставин як обов`язкової складової рішення про неуспішне проходження атестації. Такі вимоги є гарантією дотримання прав особи, щодо якої проводиться атестація.

Верховний Суд уже роз`яснював, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень "суб`єктивізує" акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення (наприклад, постанови Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 826/6528/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18, від 10 січня 2020 року у справі № 2040/6763/18, від 02 грудня 2021 року у справі № 280/5176/20).

З огляду на викладене, оскаржуване рішення Кадрової комісії про неуспішне проходження позивачем атестації у зв`язку з виявленою невідповідністю вимогам професійної компетентності є не обґрунтованим та не вмотивованим, що слугувало підставою для його судового оскарження згідно з пунктом 6 розділу V Порядку № 221.

Щодо обставин, що свідчать про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної етики та доброчесності прокурора.

В обґрунтування рішення № 4 від 14 грудня 2022 року комісією зазначено, зокрема, наступне.

Під час проходження ОСОБА_1 співбесіди у Комісії виникли запитання до прокурора в частині підтвердження законності джерел походження майна, достатнього для придбання ним та його дружиною двох транспортних засобів: автомобіля Skoda Octavia А7, 2014 року випуску, вартістю 346078,00 грн. та автомобіля Nissan Juke, 2014 року випуску, вартістю 365000,00 грн.

Надаючи Комісії письмові пояснення з цього приводу, прокурор Перец Б.В. пояснив, що придбання зазначених автомобілів було здійснено у тому числі за рахунок коштів, отриманих ним від продажу нерухомого майна - комплексу нежитлових будівель та споруд із земельною ділянкою у м. Мукачеві Закарпатської області за суму 560400,00 гривень. Прокурор ОСОБА_1 не зміг надати Комісії обґрунтовані та достатні пояснення з приводу законності джерел походження коштів, що були витрачені ним у червні 2010 року для придбання дороговартісного нерухомого майна у м. Мукачеві Закарпатської області, (т.1 а.с. 35-45).

Попередньо, до засідання Комісії позивач отримав від комісії лист - запитальник, щодо надання письмових пояснень, з приводу придбання легкових автомобілів ним та його дружиною, задекларованої готівки його дружини за 2017 рік у сумі 14 285 доларів США, який належить на праві власності чоловіку позивачки.

Крім того, суду надано (т.2 а.с.110-117):

- скриншот з електронної пошти позивача, який підтверджує факт надіслання 17.11.2022 року Чотирнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) електронною поштою запрошення позивачу для проходження ним 08.12.2022 року співбесіди;

- скриншот з електронної пошти позивача, який підтверджує факт надіслання 17.11.2022 року Чотирнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) позивачу запитальника;

- скриншот з електронної пошти позивача, який підтверджує факт надіслання позивачем 22.11.2022 року електронною поштою Чотирнадцятій кадровій комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) відповіді на запитальник;

- скриншот з електронної пошти позивача, який підтверджує факт надіслання 09.12.2022 року Чотирнадцятою кадровою комісією обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) електронною поштою запрошення позивачу для проходження ним 14.12.2022 року співбесіди.

На запитання членів комісії які надсилалися заздалегідь позивачу, щодо вартості придбаних ним транспортних засобів у 2014 та 2015 роках, позивач надіслав комісії свої пояснення, та на підтвердження джерела походження коштів надав відповідні документи, (т.1 а.с. 184-247).

Судом встановлено, що факт придбання та подальший продаж позивачем в 2010 році нерухомого майна за ціною 560 400 грн, як і факт надання батьком коштів для придбання такого нерухомого майна, не можуть свідчити про невідповідність ОСОБА_1 вимогам професійної етики та доброчесності прокурора, оскільки купівля та продаж такого майна мала місце коли позивач ОСОБА_1 був студентом.

Також, судом критично оцінюється в даному випадку обставина підтвердження походження таких коштів з боку батька позивача.

Крім того, суд виходить із того, що свою діяльність в органах прокуратури ОСОБА_1 розпочав у 2012 році та 10 липня 2012 року надав згоду на проведення спеціальної перевірки відомостей про особу, яка претендує на зайняття посади, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 46 Закону України "Про запобігання корупції" відомості про доходи, які суб`єкт декларування або члени його сім`ї отримали упродовж звітного періоду та зазначають в декларації включають заробітну плату (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи.

В матеріалах справи містяться копії декларацій позивача, починаючи із 2012 року, зокрема в деклараціях із 2015 року останнім відображено інформацію щодо придбання автомобілів SKODA OCTAVIA A7 2014 року випуску, придбаної у 2014 році, та автомобіля Nissan Juke 2014 року випуску, придбаного у листопаді 2015 року. За цими деклараціями будь-яких доказів щодо недостовірності даних або доказів невідповідності вартості майна доходам позивача суду надано не було.

Суд звертає увагу, що як у заздалегідь надісланому позивачу запитальнику, так і безпосередньо під час співбесіди позивач наголошував на тому, що не має можливості надати достатні докази пояснення з приводу джерел походження коштів, що були витрачені ним у червні 2010 року. Позивач надав Комісії пояснення свого батька від 11.12.2022 року, з яких слідує, що батько позивача ОСОБА_6 придбав нерухоме майно у м. Мукачеві для свого сина, за кошти одержані від матері ОСОБА_4 , яка з 2000 року по 2008 рік працювала неофіційно в Італійській Республіці. У зв"язку із минуванням великого часу, позивач такі відомості від Державної прикордонної служби України не міг здобути, то надав до Кадрової комісії довідку Кам"янської сільської ради Берегівського району від 09.12.2022 року, щодо підтвердження перебування бабусі у вказаний період за кордоном, (т.1 а.с. 35-45).

Водночас, в матеріалах справи міститься довідка про результати перевірки відомостей ОСОБА_1 , який претендував на зайняття посади стажиста прокурора прокуратури районного рівня за 2012 рік, (а.с.135, т.2) та результати спеціальної перевірки щодо достовірності відомостей у декларації про майно та доходи за минулий рік, ( а.с.137, т.2).

Також наявна довідка про результати перевірки ОСОБА_1 під час перебування на посаді прокурора прокуратури Іршавського району Закарпатської області, передбаченої Законом України "Про очищення влади", в якій зазначено, що у декларації 2014 року вказано достовірні відомості щодо наявності майна, набутого за час перебування на посадах, визначених п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про очищення влади" та вартість майна відповідає доходам, отриманим із законних джерел (а.с.143-144, т.2).

Такі ж відомості містяться у Висновку Мукачівської ОДПІ Головного управління ДФС про результати перевірки достовірності відомостей передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України "Про очищення влади" від 22.06.2015 року ОСОБА_1 який перебував на посаді прокурора прокуратури Іршавського району Закарпатської області, ( а.с.139, т.2)

Суд вважає необхідним відмітити, що оскаржуване рішення Кадрової комісії зводиться лише до констатації окремих фактів і відповідні висновки Комісії ґрунтуються на припущеннях, без посилання на встановлені обставини та докази. При цьому висновок Кадрової комісії не містить належного обґрунтування не прийняття до уваги пояснень позивача, а також офіційних результатів попередньо проведених перевірок та поданих позивачем декларацій щодо придбаного майна.

Крім того, щороку під час роботи в органах прокуратури позивачем подавалися декларації про доходи, а з 2015 року декларації подавалися до НАЗК, про що вже вище зазначалося судом.

Суд не заперечує наявність у комісії дискреційних повноважень надавати оцінку дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності, а також рівня професійної компетентності та ухвалювати рішення за наслідками проходження прокурорами атестації, водночас зауважує, що така дискреція повинна ґрунтуватися на приписах закону.

З урахуванням наведеного, зазначені висновки кадрової комісії про невідповідність позивача вимогам професійної етики та доброчесності в частині майнового стану є необґрунтованими, суб`єктивними і такими, що зроблені винятково на підставі припущень та за відсутності будь-яких належних доказів, які б окремо або в сукупності свідчили про порушення позивачем вимог законодавства у сфері запобігання корупції, зокрема щодо відповідності витрат і майна прокурора та членів його сім`ї задекларованим доходам.

У зв`язку з вищенаведеним суд вважає позовні вимоги в частині скасування рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 4 від 14.12.2022 року та наказу Закарпатської обласної прокуратури №60к від 27 січня 2023 року є належним чином аргументованими та такими, що підлягають задоволенню із вищезазначених підстав.

Оскільки, позивача було звільнено з посади прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів прокуратури Закарпатської області, ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів прокуратури Закарпатської області з 31 січня 2023 року (перший робочий день після дня звільнення 30 січня 2023 року).

Отже, позовна вимога про поновлення на посаді підлягає задоволенню судом.

Щодо позовних вимог про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно достатті 27 Закону України Про оплату праціза правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок).

Згідно із пунктом 6 абзацом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 року за № 13 при задоволенні вимог про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Пунктом 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

За правилами пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Однак, суд виходить із того, що відповідно до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 53, частини першої статті 65, частин третьої - п`ятої статті 67, статей 71, 73, 78-1 Кодексу законів про працю України та частини другої статті 5 Закону України "Про відпустки".

Відповідно до довідки Закарпатської обласної прокуратури від 15 березня 2023 року заробітна плата позивача за листопад 2022 року складала 8 385,25 грн., за грудень 2022 року складала 5 121,19 грн. Середньомісячна заробітна плата становить 6 753,22 грн., Середньоденна заробітна плата 385,90 грн., (т.1, а.с. 105).

Таким чином, загальна кількість робочих днів за період вимушеного прогулу з 31 січня 2023 року по 14 липня 2023 року складає 119 днів, а загальна сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 31 січня 2023 року по 14 липня 2023 року в розмірі 45 922,10 грн. (119 роб. днів х 385,90 грн.).

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Відповідно до пункту 2 та 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів прокуратури Закарпатської області із 31 січня 2023 року та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 6753,22 гривень.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування такого відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255,371 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Чотирнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) № 4 від 14.12.2022 року про неуспішне проходження прокурором ОСОБА_1 атестації.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Закарпатської обласної прокуратури А.Ковальчук №60к від 27 січня 2023 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів прокуратури Закарпатської області з 30 січня 2023 року.

4. Поновити ОСОБА_1 з 31 січня 2023 року на посаді прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів прокуратури Закарпатської області.

5. Стягнути із Закарпатської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 31 січня 2023 року по 14 липня 2023 року із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів у розмірі 45 922,10 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні, 10 коп.) грн.

6. Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на займаній до звільнення посаді прокурора Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області та органів прокуратури Закарпатської області із 31 січня 2023 року та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 6753,22 (шість тисяч сімсот п`ятдесят три гривні, 22 коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

СуддяТ.В.Скраль