Справа № 320/10237/22
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року м. Київ № 320/10237/22

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 16.04.2021 № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуване податкове повідмолення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає приписам ПК України, позаяк відповідачем у відношенні позивача було застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань згідно поданих податкових декларацій з податку на додану вартість. Однак, за доводами позивача, всі задекларовані ним податкові зобов`язання були своєчасно сплачені, але податковий орган протиправно змінив призначення цих платежів та зарахував відповідні кошти в рахунок неіснуючої податкової заборгованості позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

28.11.2022 до суду від Головного управління Державної податкової служби у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить в задоволенні адміністративного позову відмовити, з урахуванням того, що на підставі акта камеральної перевірки, було винесено податкове повідомлення-рішення від 16.04.2021 № , за порушення строку сплати суми грошового зобов`язанням - податок на додану вартість, визначеного пунктом 57.1 статті 57, пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та на підставі статті 124 ПК України, позивачу нараховане зобов`язання у розмірі 10%, за затримку на 841, 849, 787, 848, 757, 818, 817, 756, 818, 849, 878, 819, 789, 788 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 87711,22 грн. При цьому, ГУ ДПС у Київській області звертає увагу, що у разі, якщо платник вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, він має право оскаржити таке рішення, проте позивач своїм правом на адміністративне оскарження не скористався. Крім того, сплачені позивачем суми грошового зобов`язання не були зараховані за призначенням визначенні в платіжних дорученнях, а направленні на погашення, як вважає податковий орган, існуючого в підприємства податкового боргу.

07.12.2022 стороною позивача до суду подано відповідь на відзив, в якій вказано на безпідставність покладених податковим органом в основу відзиву на позовну заяву доводів, до того ж, посилання відповідача на те, що за результатами камеральної перевірки було встановлено порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання, у зв`язку з несвоєчасною сплатою податкового зобов`язання по податковій декларації з ПДВ, спростовується поданими бухгалтерськими довідками про сплату податку на додану вартість починаючи з 2016 по 2021 рік включно. Позивач звертає увагу, що деклараціями, квитанціями про доставку декларацій та платіжними дорученнями, які додані до позову підтверджується, що в строк передбачений Податковим кодексом України, підприємство подало податкові декларації та в повному обсязі та в строк передбачений законом сплатило визначене в податковій декларації грошове зобов`язання за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 рік та за червень, липень, серпень, вересень 2020 року, січень 2021 року. Проте, своїми діями податковий орган порушив вимоги п. 87.9 ст. 87 ПК України. Оскільки у підприємства немає і не було податкового боргу з ПДВ за червень, липень, серпень, вересень 2020 року, січень 2021 року, то податковий орган не мав права змінювати призначення податкових платежів, та зараховувати їх, як оплату за минулі періоди. На переконання позивача, вказані податкові платежі підлягають зарахуванню за призначеннями, тобто за податкові місяці за які вони були сплачені, щоб не створювати для підприємства штучний борг.

28.11.2022 разом із відзивом на позовну заяву, стороною відповідача було заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, позаяк позов про оскарження податкового повідомлення-рішення від 16.04.2021 № , було подано 02.11.2022, тобто, із порушенням встановленого КАС України шестимісячного строку.

Розглянувши вказане клопотання податкового органу, перевіривши його доводи та обґрунтування, суд вважає, що таке не підлягає задоволенню, оскільки, в досудовому порядку даний спір не вирішувався (процедура адміністративного оскарження не проводилась), а за п. 56.18 ст. 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Пунктом 102.1 статті 102 ПК України, визначено строк давності - 1095 календарних днів.

Оскільки КП КОР „Переяслав-Хмельницьктепломережа отримало податкове повідомлення-рішення у 2021 році, то строк звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним податкового-повідомлення-рішення складає 1095 днів та закінчується в 2024 році.

Таким чином, КП КОР „Переяслав-Хмельницьктепломережа, в строк, передбачений законом звернулося до суду за захистом своїх порушених прав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальне підприємство Київської обласної ради Переяслав-Хмельницьктепломережа є юридичною особою та платником податків, у тому числі податку на додану вартість (з 05.04.1994 за № 214).

На підставі підпункту 20.1.4, пункту 20.1 статті 20, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 75.1.1, пункту 75.1 статті 75, пункту 76.3 статі 76 та з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України, Головним державним ревізором-інспектором Бориспільського відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Київській області Шкребко Наталією Володимирівною проведено перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість Комунального підприємства Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктпломережа» ().

Згідно висновків акта камеральної перевірки, ГУ ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 16.04.2021 № за порушення строку сплати суми грошового зобов`язанням - податок на додану вартість, визначеного пунктом 57.1 статті 57, пунктом 203.2 статті 203 ПК України та на підставі статті 124 ПК України, позивачу нараховано штрафне зобов`язанням у розмірі 10%, за затримку на 841, 849, 787 ,848, 757, 818, 817, 756, 818, 849, 878, 819, 789, 788 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 87711,22 грн.

Не погоджуючись зі вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач вирішив звернутись до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 4 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до приписів п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За змістом п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно норм п. 87.9 ст. 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Так, податковим законодавством визначено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, тож, податковий орган має право змінювати призначення платежів платника лише у разі наявності у такого платника непогашеного податкового боргу.

За п. 124.1 ст. 124 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Позивач наголошує на тому, що у підприємства немає податкової заборгованості, проте, податковий орган, вважаючи, що у підприємства є податковий борг, змінює призначення поточних податкових платежів підприємства, зараховує їх у рахунок погашення неіснуючих податкових боргів попередніх податкових періодів, утримує пеню та нараховує штрафні санкції за порушення строків сплати податків.

Згідно відзиву на позовну заяву, сторона відповідача правомірність винесеного контролюючим органом податкового повідомлення-рішення, що є предметом оскарження даної справи, обґрунтовує наявністю у позивача податкового боргу, та тим, що штрафна санкція, яку було застосовано до позивача, виникла внаслідок несвоєчасної сплати узгоджених сум грошових зобов`язань за податковими деклараціями, а саме, через те, що сплачені позивачем кошти за цими деклараціями та ППР були спрямовані відповідачем на погашення існуючої заборгованості позивача.

Судом досліджено, що 20.07.2020 підприємство подало до податкового органу декларацію № з ПДВ за червень 2020, у якій самостійно визначив суму грошового зобов`язання у розмірі 10486,00 грн. Податок на додану вартість за вказаний період сплачений у повному обсязі та в строк передбачений законом, що підтверджується платіжним дорученням № 2711 від 27.07.2020 на суму 10486,00 грн.

20.08.2020 підприємство подало до податкового органу декларацію № з ПДВ за липень 2020р., у якій самостійно визначив суму грошового зобов`язання у розмірі 63584,00 грн. Податок на додану вартість за вказаний період сплачений у повному обсязі та в строк передбачений законом, що підтверджується платіжним дорученням № 2793 від 25.08.2020 на суму 63584,00 грн.

Так, 21.09.2020 підприємство подало до податкового органу декларацію № з ПДВ за серпень 2020, у якій самостійно визначив суму грошового зобов`язання у розмірі 84210,00 грн. Податок на додану вартість за вказаний період сплачений у повному обсязі та в строк передбачений законом, що підтверджується платіжним дорученням № 2867 від 25.09.2020 на суму 84210,00 грн.

20.10.2020 підприємство подало до податкового органу декларацію № з ПДВ за вересень 2020, у якій самостійно визначив суму грошового зобов`язання у розмірі 126487,00 грн. Податок на додану вартість за вказаний період сплачений у повному обсязі та в строк передбачений законом, що підтверджується платіжним дорученням № 2957 від 26.10.2020 на суму 126487,00 грн.

Так, 22.02.2021 підприємство подало до податкового органу декларацію № з ПДВ за січень 2021, у якій самостійно визначив суму грошового зобов`язання у розмірі 766577,00 грн. Податок на додану вартість за вказаний період сплачений у повному обсязі та в строк передбачений законом, що підтверджується платіжним дорученням № 3263 від 23.02.2021 на суму 766577,00 грн.

Таким чином, з наведених вище даних з декларацій та платіжних доручень, підтверджується, що суму самостійно визначеного грошового зобов`язання за червень, липень, серпень, вересень 2020 року та січень 2021 року, позивачем було сплачено в повному обсязі та в строк передбачений законом.

Суд зазначає, що наявність у позивача податкового боргу, у т.ч. з 2008 по 2019 роки включно вже була предметом судового дослідження, де відповідними рішеннями, що набрали законної сили, встановлено відсутність такого боргу в позивача.

Як вбачається із судових рішень по справам № 810/984/13-а, № 810/1190/13-а, № 810/5193/14, які набрали законної сили, ще у серпні 2008 року відповідач звертався до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» податкового боргу з ПДВ за весь період діяльності. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2010 у справі А20/271-08, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.06.2012, - у задоволенні такого позову було відмовлено.

Відповідно, виникла ситуація, коли починаючи з 2008 року, відповідач зараховував платежі з податку на додану вартість позивача, які сплачувались підприємством з визначеними призначеннями, на погашення попереднього боргу, який фактично був відсутній у позивача.

Варто також зазначити, що обставини своєчасності сплати позивачем податкових зобов`язань та неправомірності дій податкового органу зі зміни призначення платежів у рахунок погашення неіснуючого податкового боргу підтверджується численними судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема, у справах №2а-2322/10/1070, №2а4521/10/1070, №2а-9734/10/1070, №810/5416/14, №810/5555/14, №810/1049/15, №2-а-299/10/1070, №2-а-2304/10/1070, №2-а-3777/10/1070, №2-а-4503/10/1070, №2-а-4577/11/1070, №2-а-4575/11/1070, №2-а-133/11/1070, №2-а-9734/10/1070, №2-а-8527/10/1070, №2-а-9924/10/1070, №2-а-9923/10/1070, №2-а-34/11/1070, №810/2522/14-а, №2-а-276/10/1070, №2-а-5543/09/1070, №2-а-4593/10/1070, №2-а-4802/10/1070, №2-а-4579/11/1070, №2-а-4887/11/1070, №2-а-4576/11/1070, №810/2490/13-а, №810/439/14-а, №810/587/14-а, №810/2172/14, №810/4977/14, №810/5193/14, №810/5416/14, №810/5555/14, №810/1049/15, №810/4183/15, №810/4178/14, №810/422/17, №320/11500/20.

Разом з цим, будь-яких обґрунтувань, підтверджених належними та допустимими доказами щодо підстав виникнення, а відтак, фактичної наявності у позивача заборгованості у вказаному відповідачем розмірі, та, як наслідок, висновок про порушення строку сплати грошового зобов`язання з ПДВ на вказану в акті перевріки кількість днів, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд не вважає доведеними підстави нарахування позивачеві контролюючим органом штрафної санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань, оскільки, в даному випадку, мала місце необґрунтована зміна призначення платежів позивача із спрямуванням відповідних коштів на погашення непідтвердженого податкового боргу позивача.

Натомість, своєчасна сплата позивачем грошових зобов`язань у відповідний період, за який контролюючим органом була нарахована штрафна санкція в оскаржуваному по даній справі податковому повідомленні-рішенні, підтверджується вищезазначеними платіжними дорученнями, що наявні в матеріалах справи, та, зокрема судовими рішеннями, що набрали законної сили.

Тож, дані ІКПП не приведені у відповідність до дійсного стану податкових зобов`язань та розрахунків позивача перед бюджетом, що і зумовило нарахування санкцій за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання. Протилежного, контролюючим органом не було доведено. Одночасно, судом досліджено подані позивачем до суду податкові декларації та платіжні доручення, за якими встановлено, що самостійно визначені позивачем грошові зобов`язання за відповідними деклараціями сплачувались ним вчасно та згідно визначеного розміру.

У свою чергу, посилання відповідача на те, що за результатами камеральної перевірки було встановлено порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання, у зв`язку з несвоєчасною сплатою податкового зобов`язання по податковій декларації з ПДВ, за висновками суду, спростовується поданими бухгалтерськими довідками про сплату податку на додану вартість починаючи з 2016 по 2021 включно, які додано до справи, та з яких вбачається, що позивач, в строк передбачений ПК України та в повному обсязі сплатило зазначену в податковій декларації суму податкового зобов`язання.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 16.04.2021 № , є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки під час розгляду даног оспору в суді, не було доведено обґрунтвоаності висновків податкового органу про порушення позивачем строків сплати узгодженого грошового зобов`язання з ПДВ.

Відзив на позовну заяву відповідача також не містить доводів про те, що контролюючий орган під час визначення позивачеві штрафних санкцій з`ясовував підставу виникнення податкового боргу, у рахунок погашення якого ним змінювалось призначення платежів позивача.

Згідно з приписами ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідачем під час розгляду даного спору не було доведено обґрунтованості та законності прийняття оскаржуваного рішення. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час розгляду спору та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові виграти, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір у розмірі 2270,00 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 16.04.2021 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Київській області на користь Комунального підприємства Київської обласної ради "Переяслав-Хмельницьктепломережа" судовий збір у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.