Справа № 755/4889/23
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 755/4889/23
УХВАЛА

24 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: судді-доповідача Аліменка В.О., суддів Вівдиченко Т.Р., Кучми А.Ю., перевіривши матеріали апеляційної скарги громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2023 року визнано необґрунтованими твердження апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та залишено апеляційну скаргу без руху через її невідповідність вимогам ст. 296, 298 КАС України, а саме, пропуск строку на апеляційне оскарження.

Крім того, в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2023 року апелянту було роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 16 ст. 289 КАС України апеляційна скарга на судове рішення у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

В якості усунення недоліків апеляційної скарги представник громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 направив до Шостого апеляційного адміністративного суду заяву, в якій зазначив, що відповідач не міг самостійно реалізувати право на оскарження судового рішення, був обмежений у можливості залучити адвоката для подання апеляційної скарги через обмеження свободи (затримання), а також, зазначає, що рішення не було доведене до відповідача у доступний для нього спосіб.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апелянта, приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства, встановлені ст. 289 КАС України.

Так, згідно ч. 16 ст. 289 КАС України апеляційна скарга на судове рішення у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції 14 квітня 2023 року, (водночас, в резолютивній частині цього рішення роз`яснено, що рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення). Однак, апеляційна скарга подана 10 червня 2023 року, тобто із пропуском строку.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно протоколу судового засідання Дніпровського районного суду міста Києва від 14 квітня 2023 року та згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року, розгляд справи відбувався зокрема за участі відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Неживий А.В. та перекладача Армена Азарова.

Також, з матеріалів справи вбачається, що копію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року отримав представник відповідача - Неживий А.В. 14.04.2023 року (а.с. 81).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги №2-05/23 від 09.05.2023 року укладеного між адвокатом Кузьмич Я.В. та ОСОБА_2 , відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання по наданню клієнту послуг, зокрема і представляти інтереси ОСОБА_1 у всіх судових установах України з усіма правами згідно процесуального статусу клієнта.

Водночас, апеляційна скарга подавалася адвокатом Воробей П.О., який діяв в інтересах ОСОБА_1 на підставі Договору про надання правової допомоги від 25 травня 2023 року.

10.07.2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання/заява адвоката Воробей П.О. про припинення повноважень та розірвання Договору про надання правової допомоги.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вищевказані причини пропуску строку не є поважними, оскільки, ОСОБА_3 був обізнаний про результат розгляду справи, та про строки оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року у даній справі (враховуючи, що під час розгляду справи був присутній перекладач), а також - ОСОБА_3 мав уповноважених представників, які мали представляти його інтереси в судах, та подавати апеляційні скарги у межах строків визначених КАС України, з урахуванням особливостей провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства.

Статтею 295 КАС України передбачена можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження учаснику справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, однак це стосується лише моменту початку строку на оскарження, зокрема, день вручення йому повного рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу, що застосування загального тридцятиденного строку на апеляційне оскарження у категоріях справ, особливості провадження яких визначені спеціальними нормами, призводить до порушення норм процесуального права.

Отже, застосування загального тридцятиденного строку на апеляційне оскарження (на який також посилався апелянт) у даних категоріях справ не можливе, враховуючи на швидкоплинність процесу вказаних справ, до яких застосовуються спеціальні норми визначені КАС України.

Згідно п. 6 ч.5 ст. 44 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

При цьому, слід зазначити, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Водночас, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

У свою чергу, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Апелянтом не обґрунтовано та не надано жодного належного доказу, що унеможливило останнього подати у встановлений адміністративним судочинством термін апеляційну скаргу.

Наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є неповажними, оскільки це є лише недоліками роботи в організації представництва інтересів останнього у судах, що не може бути поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість твердження апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інших причин поновлення строку звернення до суду апелянтом не зазначено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним визнати неповажними наведені апелянтом причини пропуску строку подання апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст.ст. 248, 289, 299, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області до громадянина Республіки Грузія ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Т.Р. Вівдиченко

А.Ю. Кучма