Справа № 380/1937/23
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/1937/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області (далі Миколаївська МР, відповідач), у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області щодо не розгляду в місячний термін клопотання позивача ОСОБА_1 від 27 липня 2022 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області №1692 від 22 вересня 2022 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність;

- зобов`язати Миколаївську міську раду Стрийського району Львівської області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2га, яка складається з двох вільних земельних ділянок орієнтовними площами 1,5 та 0,9 га та котрі розташовані поблизу ферми, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території с. Липиці, Гірський старостинський округ, Миколаївської міської громади Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.07.2022 звернувся до Миколаївської МР із заявою про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 1,5 га та 0,9 га та котрі розташовані поблизу ферми, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території с. Липиці, Гірський старосинський округ, Миколаївської міської громади Львівської області. До заяви позивач відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України долучив графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки та цільове призначення земельної ділянки та орієнтовні розміри. Зазначену заяву позивач скерував на адресу Миколаївської МР рекомендованим листом, яка була отримана міською радою 29.07.2022. Водночас, про прийняте рішення жодним чином позивач не повідомлявся. Лише після повторної заяви від 26.12.2022 отримав відповідь, відповідно до якої питання надання земельної ділянки розглядалося на черговій сесії ще 22.09.2022 та прийнято рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яке було прийнято майже через 2 місяці після первинної заяви. Окрім термінів розгляду позивач зазначає, що рішення Миколаївської МР 8 демократичного скликання № 1692 від 22.09.2022 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність прийнято на підставі підп. 5 п. 27 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України. Однак, як зазначає позивач, що підп. 5 п. 27 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України внесено згідно із Законом №2698-ІХ від 19.10.2022. Тобто на момент винесення оскаржуваного рішення 22.09.2022 дана підстава для відмови не існувала у земельному законодавства, тому посилання відповідача на таку підставу для відмови є незаконним. Враховуючи наведене, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 07.02.2023 суддя відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнав. 28.03.2023 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 13739). Відповідач зазначає, що позивач дійшов помилкових висновків у частині позовної вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності міської ради щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_1 від 27.07.2022 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у місячний термін. Миколаївська МР отримала клопотання позивача від 29.07.2022 лише 01.08.2022. Зазначене позивача було предметом розгляду депутатської комісії Миколаївської міської ради з питань землеустрою, містобудування, лісових та водних ресурсів, будівництва, благоустрою та охорони навколишнього середовища від 05.08.2022. Проект рішення з розгляду клопотання був включений у порядок чергової сесії міської ради. Повідомлення позивачу направлено 23.08.2022 № Я/205. Таким чином міська рада на виконання вимог ст. 20 Закону України №393/96-ВР повідомила позивача, що вирішити порушені у зверненні питання неможливо виконати у місячний термін. Розпорядженням міського голови від 05.09.2022 № 296 «Про скликання 30-ї чергової сесії Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області 8-го скликання вирішено скликати чергову сесію на 22.09.2022. 22.09.2022 Миколаївська МР розглянула заяву ОСОБА_1 від 27.07.2022 та прийняла рішення №1692 від 22.09.2022. Відповідач зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих акт України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умов: воєнного стану» від 24.03.2022 № 2145-ІХ було внесено зміни до такого законодавчого акту України, як розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, зокрема доповнено п. 27. Відповідно доповненого пп. 5 п. 27 розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Позивач вводить суд в оману, помилково стверджуючи, що в рішенні сесії міської ради від 22.09.2022 № 1692 дана підстава для відмови не існувала. Крім того, позивач помилково стверджує, що зміни в законодавстві були внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих акти України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельний ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель» від 19.10.2022 № 2698-ІХ. Хоча відповідно до п. 14 зазначеного закону, внесені зміни у розділі X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, підп. 5 доповнено другим реченням такого змісту: «Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом». Зазначає відповідач і те, що на виконання вимог Закону № 393/96-ВР, міська рада розглянула заяву позивача, прийняла рішення, а також повідомила про прийняте рішення листом від 12.10.2022 № ЗВ №Я/205. Відтак, у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 27.07.2022 звернувся із заявою до міського голови м. Миколаєва, у якій просив надати у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, яка складається з двох вільних земельних ділянок площами 1,5 та 0,9 га та котрі розташовані поблизу ферми, за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території с. Липиці, Гірський старостинський округ, Миколаївської міської громади Львівської області.

З матеріалів справи видно, що комісія з питань землеустрою, містобудування, лісових та водних ресурсів, будівництва, благоустрою та охорони навколишнього середовища відповідно до витягу з протоколу № 5 від 05.08.2022 відмовила у клопотання позивача у зв`язку з дією заборони на розроблення документації відповідно до підп. 5 п. 27 розділу Х Земельного кодексу України.

У подальшому міський голова Миколаївської МР розпорядженням від 05.09.2022 № 296 вирішив скликати засідання 30-ї чергової сесії Миколаївської МР 8-го скликання на 22.09.2022 на 10:00 год. у приміщенні великого актового залу міської ради по вул. В. Великого, 6.

23.08.2022 відділ земельних відносин та екології Миколаївської МР створив лист № Я/205, у якому зазначив, що клопотання від 27.07.2022, яке надійшло у Миколаївську МР 01.08.2022 за № ЗВ №Я/205, розглянуте постійною депутатською комісією Миколаївської міської ради з питань землеустрою, містобудування, лісових та водних ресурсів, будівництва, благоустрою та охорони навколишнього середовища. Проєкт рішення із розгляду питання позивача включений у порядок денний чергової сесії Миколаївської МР.

22.09.2022 Миколаївська МР на 30 черговій сесії восьмого демократичного скликання рішенням № 1692 вирішила відмовити гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку із дією заборони на розроблення документації відповідно до підп. 5 п. 27 розділу Х Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо тривалого розгляду клопотання та з відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо бажаної земельної ділянки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

За змістом ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим.

Конкретні категорії земель визначені у частині першій статті 19 Земельного кодексу України, до яких належать, зокрема, землі сільськогосподарського призначення.

В силу вимог п. "а" ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються громадянам у власність та надаються у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, законом передбачено право громадян України на безоплатне набуття у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної та комунальної власності сільськогосподарського призначення.

Стаття 81 Земельного кодексу України визначає, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

За змістом ч. ч. 1-3, 5 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені ст. ст. 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений у ст. 118 Земельного кодексу України.

Частиною шостою наведеної норми передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у місячний строк вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області щодо нерозгляду в місячний термін клопотання ОСОБА_1 від 27.07.2022 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» відзначено, що на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Положеннями ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

При цьому за наслідком розгляду клопотання про затвердження розробленої документації із землеустрою обов`язковим є прийняття рішення про її затвердження або рішення про відмову у затвердженні такої документації.

Відповідно до ч. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

У контексті обставин цієї справи суд встановив, що 27.07.2022 позивач звернувся із заявою до міського голови м. Миколаєва, у якій просив надати у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2га, яка складається з двох вільних земельних ділянок площами 1,5 та 0,9 га та котрі розташовані поблизу ферми що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно надати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки на території с. Липиці, Гірський старостинський округ, Миколаївської міської громади Львівської області.

Вказане клопотання відповідач отримав 01.08.2022.

У подальшому, комісія з питань землеустрою, містобудування, лісових та водних ресурсів, будівництва, благоустрою та охорони навколишнього середовища відповідно до витягу з протоколу № 5 від 05.08.2022 вирішила відмовити у зв`язку з дією заборони на розроблення документації відповідно до підп. 5 п. 27 розділу Х Земельного кодексу України.

Так, Верховним Судом у постанові від 09.07.2021 у справі № 454/160/17 сформовано правовий висновок, згідно із яким як протокол сесії міської ради, так і витяг з протоколу засідання ради, відображають лише результати голосування, однак мотивів прийняття того чи іншого рішення, які б дозволяли скористатись можливістю його оскарження, такі документи не містять і не відповідають поняттю акту органу місцевого самоврядування.

Відтак, результати голосування, відображені у витязі з протоколу № 5 від 05.08.2022 не можуть свідчити про те, що відповідач належно виконав свій обов`язок щодо розгляду заяви позивача.

Натомість, у подальшому міський голова Миколаївської МР розпорядженням від 05.09.2022 № 296 вирішив скликати засідання 30-ї чергової сесії Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області 8-го скликання на 22.09.2022 на 10:00 год. у приміщенні великого актового залу міської ради по вул. В. Великого, 6.

23.08.2022 відділ земельних відносин та екології Миколаївської МР створив лист № Я/205, у якому зазначив, що клопотання від 27.07.2022, яка надійшла у Миколаївську міську раду 01.08.2022 ЗВ №Я/205 розглянуте постійною депутатською комісією Миколаївської міської ради з питань землеустрою, містобудування, лісових та водних ресурсів, будівництва, благоустрою та охорони навколишнього середовища. Проєкт рішення із розгляду питання позивача включений у порядок денний чергової сесії Миколаївської МР.

22.09.2022 Миколаївська МР на 30 черговій сесії восьмого демократичного скликання рішенням № 1692 вирішила відмовити гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку із дією заборони на розроблення документації відповідно до підп. 5 п. 27 розділу Х Земельного кодексу України.

Тобто, законодавчо встановлені строки розгляду звернення позивача (30 днів) міською радою не дотримані, адже отримавши звернення позивача 01.08.2022, відповідач прийняв за результатами розгляду рішення лише 22.09.2022.

Доводи відповідача про те, що заява позивача розглядалась у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян», суд відхиляє, оскільки у цих правовідносинах застосовуються спеціальні положення Земельного кодексу України.

Клопотання (заява) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою має бути розглянуто вповноваженим органом (у даному випадку міською радою) у місячний строк, а за наслідком його розгляду має бути надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою або мотивовану відмову у його наданні.

Чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень змінювати встановлений законом режим (періодичність) проведення сесій рад - не менше одного разу на місяць - у випадку надходження на розгляд до ради документів з питань відведення земельних ділянок (зокрема, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проекту землеустрою на погодження або затвердження тощо). Оскільки останні являються частинами єдиного процесу відведення земельних ділянок, а тому охоплюються терміном «питання відведення земельних ділянок».

Верховний Суд у постанові від 18.05.2022 у справі № 540/2028/18 зробив висновок, що строк розгляду клопотання є строком виконання органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього. Недотримання строку виконання обов`язку не означає припинення повноважень органу місцевого самоврядування і втрату ним правомочності на ухвалення будь-яких рішень, в тому числі й тих, які є предметом спору у цій справі. Тому, пропуск цього строку сам по собі не свідчить про протиправність ухваленого рішення.

Варто звернути увагу на тому, що у позовній заяві йдеться про допущення відповідачем саме бездіяльності під час розгляду клопотання позивача.

Відтак, у спірних правовідносин наявна протиправна бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо нерозгляду заяви позивача від 27.07.2022 у строк та в спосіб, визначені законом.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області №1692 від 22.09.2022 про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та надання такого дозволу для відведення земельної ділянки у власність, то суд вказує таке.

У ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. (абзац 1 ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України).

Разом з тим суд зазначає, що приписами пункту 1 Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Приписами пункту 1 Указу Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

В зв`язку з введенням на території України воєнного стану Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» Законом України від 24.03.2022 № 2145-XI внесено зміни до розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Зокрема, такий доповнено п. 27 такого змісту «Під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється (підп. 5 п. 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України).

Аналіз зазначених положень вказує на те, що під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються положеннями Земельного кодексу України з урахуванням особливостей, внесених зокрема підп. 5 п. 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, що прямо забороняють надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність.

Вказані приписи підп. 5 п. 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України набрали чинності з 07.04.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що оскільки оскаржуване рішення відповідача від 22.09.2022 №1692 у частині відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою прийняте саме 22.09.2022, тобто під час воєнного стану та після набрання чинності вказаними змінами до Земельного Кодексу України, відповідач, як орган місцевого самоврядування, діяв правомірно, з урахуванням чинних законодавчих норм.

Відтак, зважаючи на встановлену Законом заборону надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, суд доходить висновку, що спірне рішення відповідає чинним положенням Земельного кодексу України та є обґрунтованим. Чинне положення Закону від 24.03.2022 № 7178, який повинен застосовуватися органом місцевого самоврядування при розгляді ініційованого позивачем земельного питання, виключатиме позитивне вирішення клопотання позивача під час дії воєнного стану.

Тому у задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19-20, 22, 25-26, 73-77, 139, 162, 244-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області щодо неналежного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 27.07.2022 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати з сторін не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25.07.2023.

Суддя Потабенко В.А.