Справа № 420/4694/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/4694/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Турецької І.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Дабіжа Олени Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року, прийняте у складі суду судді Скупінської О.В. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність керівництва Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000, 00 грн щомісячно за безпосередню участь в бойових діях за період з 15.04.2022 року по 25.06.2022 року, встановлену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме 165 666, 66 грн;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 165 666, 66 грн за безпосередню участь в бойових діях за період з 15.04.2022 року по 25.06.2022 року;

- визнати протиправним відрахування військового збору з доходів ОСОБА_1 та стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 4 385, 32 грн (воєнний збір);

- Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 50 000, 00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвоката Дабіжа Олена Анатоліївна звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій посилається на на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невірне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування всіх обставин справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити у справі нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права при прийнятті до розгляду відзиву відповідача з пропущенням строків, а також не наданні позивачу строку для подання відповіді на відзив. Апелянт вказує, що судом неповно встановлено всі обставини справи та проігноровано документи, які підтверджують участь ОСОБА_1 у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 15 квітня по 25 червня 2022 року. Зокрема, апелянт наголошує на тому, що довідка від 08.02.2023 №371/2/176 є доказом безпосередньої участі ОСОБА_1 у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 15 квітня по 25 червня 2022 року. Апелянт також вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, а також проігноровано ті обставини, що позивач вжив всіх заходів для отримання документів, згідно вимог Постанови №168, рішення №248/1298 та Окремого доручення.

Представник відповідача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

Крім того, апелянтом до суду було надано письмові пояснення, до яких було повторно додано копії документів, які до суду першої інстанції не надавались, причини неподання яких було визнано неповажними ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2023 року. Враховуючи приписи ч.4 ст. 308 КАС України, а також враховуючи, що жодних обставин, які обумовлюють поважність неподання вказаних доказів у строки, встановлені КАС України, апелянтом не зазначено, зазначені документи не приймаються судом апеляційної інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Військовою частиною НОМЕР_2 видана довідка від 21.09.2022 №371/8/1346 (а.с.19), відповідно до якої солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 з 21.03.2022.

Солдату ОСОБА_1 12.04.2022 військовою частиною НОМЕР_2 видане посвідчення про відрядження №371/8/1518 (а.с.13), відповідно до якого ОСОБА_2 відряджений до м.Часів Яр Донецької області з 14.04.2022 з метою виконання бойових завдань в інтересах ООС та безпосередньої участі в ООС в Донецькій області. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 №86 від 12.04.2022.

Відповідно до витягу з наказу Командувача угруповання об`єднаних сил (по стройовій частині) від 10.06.2022 №109/дск (а.с.14-15), наказано, окрім іншого, вважати такими, що вибули зі складу угрупування об`єднаних сил до складу оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 10 червня 2022 року нижчепойменованих військовослужбовців (працівників) Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 , водія-електрика радіолокаційної станції радіолокаційного вузла військової частини НОМЕР_2 . Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 09.06.2022 №3912, бойове розпорядження Командувача угрупування об`єднаних сил від 10.06.2022 №БР-418т.

Відповідно до витягу з наказу Командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 13.06.2022 №4/дск (а.с11), наказано, окрім іншого, залучити до сил і засобів оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф з метою виконання службових (бойових) завдань нижчепойменованих військовослужбовців Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_2 , з 11 червня 2022 року: солдата ОСОБА_1 , водія-електрика радіолокаційної станції радіолокаційного вузла. Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 09.06.2022 №3912, лист начальника СКП ЗН А та ППО з БУ від 12.06.2022 №350/173/79дск/скп (вх.№63/ОСУВ/дск від 13.06.2022).

Військовою частиною НОМЕР_2 видана довідка від 08.02.2023 №371/2/176 (а.с.20) про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях забезпеченні їх здійснення, видана ОСОБА_1 , про те, що він дійсно в період з 15.04.2022 по 25.06.2022 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів у м.Часів Яр Донецької області. Підстава: витяг із наказу Командувача угрупування об`єднаних сил (по стройовій частині) від 07.04.2022 №74/дск, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12.04.2022 №86, витяг із наказу Командувача угрупування об`єднаних сил (по стройовій частині) від 10.06.2022 №109/дск, витяг із наказу Командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 13.06.2022 №4/дск, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.09.2021 №186, посвідчення про відрядження від 12.04.2022 №371/8/1518.

У довідці від 08.02.2023 зазначено, що вона є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Військовою частиною НОМЕР_3 було опрацьовано звернення ОСОБА_1 , яке надійшло на «гарячу лінію» Call-центу Міністерства оборони України від 29.09.2022 за №Л-17940 щодо неотримання додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях з 21.03.2022 по 23.06.2022 та за результатами опрацювання інформації наданої командуванням військової частини НОМЕР_1 повідомлено листом від 12.10.2022 №350/174/29/126 (а.с.16-17), що військова частина НОМЕР_2 є структурним підрозділом військової частини НОМЕР_1 та знаходиться в них на фінансовому забезпеченні. За період з 24.02.2022 по 31.08.2022 заявнику проводиться доплата додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн з огляду на те, що документального підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 12.04.2022 по 23.06.2022 для збільшення додаткової винагороди до 100000,00 грн (пропорційно із розрахунку на місяць) у військовій частині НОМЕР_1 немає.

Окрім цього, листом від 12.10.2022 №350/174/29/126 доведено до відома заявника механізм виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. Звернено увагу на необхідне документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період зазначених дій або заходів, а саме: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове) або постанова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах на підставі довідки керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військових частин (установ, навчальних закладів), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Заявнику вказано, що при надходженні відповідних документів, які підтверджують його участь у бойових діях, будуть розглянуті комісією військової частини НОМЕР_1 в найкоротший термін та проведено перерахунок та доплату додаткової винагороди.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2023 №35/303/9/59 (а.с.18), солдату ОСОБА_1 у період з травня 2022 року по серпень 2022 року та з жовтня 2022 року по січень 2023 року нарахована додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн, у вересні 2022 додаткова винагорода у розмірі 40645,16 грн. При цьому, у період з квітня 2022 року по січень 2023 року утриманий військовий збір 1,5%.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за спірний період та утримання військового збору, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні питання, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалах справи відсутні докази, передбачені Рішенням №248/1298 та Окремим дорученням, а саме бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командира підрозділу, довідки командира військової частини із зазначенням документів, що визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 Окремого доручення, які підтверджують участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 15.04.2022 по 25.06.2022. З огляду на викладене, за висновками суду, у військової частини були відсутні підстави для застосування пільги з оподаткування військовим збором, визначеної підпунктом 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, а надані до суду документи не визначені Порядком № 1161 як документи, що підтверджують відповідний статус військовослужбовця, що дає право для застосування пільги з оподаткування військовим збором його грошового забезпечення.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з пунктами 2-1, 3 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений рішенням Міністра Оборони України від 25.03.2022 №248/1298 (далі Рішення №248/1298) (застосувалась до 01.06.2022).

Абзацами 3, 4 пункту 3 Рішення №248/1298 передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Відповідно до пункту 5 Рішення №248/1298 виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/а/29 (далі Окреме доручення) (застосовується з 01.06.2022), під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, Рішення №248/1298 та Окремого доручення, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).

Отже, з огляду на вказані норми можливо дійти висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Рішення №248/1298.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази, передбачені Рішенням №248/1298 та Окремим дорученням, а саме бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командира підрозділу, довідки командира військової частини із зазначенням документів, що визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 Окремого доручення, які підтверджують участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 15.04.2022 по 25.06.2022.

Надані до суду копії наказів не є безпосереднім підтвердженням участі ОСОБА_1 у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 15 квітня по 25 червня 2022 року, оскільки згідно вимог ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стосовно Довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення від 08.02.2023 №371/2/176 (а.с.20), на яку зокрема посилається апелянт, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказана довідка не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, яка складається з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168. Зазначена довідка не відповідає зразку, встановленому додатками до Рішення №248/1298 та до Окремого доручення, а метою її надання є встановлення статусу учасника бойових дій особі, яка приймала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій і Луганській областях, що прямо зазначено у вказаній довідці. Вказаний висновок ґрунтується і на тому, що відкрита збройна агресія рф, яка відбувається з 24.02.2022, стосується не лише Донецької та Луганської області.

Таким чином, судом першою інстанції вірно встановлено, що під час розгляду справи позивач не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження протиправності дій відповідача щодо відмови у нарахуванні і виплаті додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за період проходження військової служби з 15.04.2022 по 25.06.2022, тому відсутні й підстави стверджувати про те, що у спірних відносинах військовою частиною НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність. Наслідком такого висновку є і висновок про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168.

Суд також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався з відповідним рапортом у встановленому порядку за отриманням довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі до 100000,00 грн за період з 15.04.2022 по 25.06.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлений та не обмежений у праві на отримання спірної додаткової винагороди військовослужбовця за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за постановою Кабінету Міністрів України № 168 за умови дотримання вимог цієї постанови, Рішення №248/1298 та Окремого доручення.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій по відрахуванню військового збору з доходів ОСОБА_1 та стягнення з військової частини НОМЕР_1 коштів у сумі 4385,32 грн, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до складу якого включаються доходи, перелік яких визначено підпунктами 164.2.1-164.2.18 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України. Крім того до зазначеного вище переліку включаються інші доходи, крім визначених у ст. 165 Податкового кодексу України, що передбачені п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

Ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (п.п. 1.3 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України).

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума грошового або майнового утримання чи забезпечення військовослужбовців строкової служби (у тому числі осіб, що проходять альтернативну службу), передбачена законом, яка виплачується з бюджету чи бюджетною установою (п.п. 165.1.10 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України).

Абзацом першим п.п. 1.7 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, які згідно з розд. IV Податкового кодексу України не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у пп. 3 і 4 п. 170.13 прим. 1 ст. 170 Податкового кодексу України.

Згідно з абзацом другим п.п. 1.7 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово, на період проведення антитерористичної операції (далі АТО) та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (далі РФ) у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (далі - ООС), не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення ООС.

Відповідно до абзацу третього п.п. 1.7 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф.

Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України (абзац четвертий п.п. 1.7 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

У постанові Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 №1161 «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором» (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №650 від 22.08.2018, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) вказано наступне.

Відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України постановляє:

Установити, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь:

в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції;

у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витягів з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення таких заходів.

Зазначені документи командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів), керівники установ, організацій та підприємств, у складі яких проходять службу чи працюють особи, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), подають до відповідної бухгалтерської служби для здійснення розрахунків.

Матеріали справи не містять доказів, що протягом спірного періоду від командирів (начальників) військових частин, де позивач проходив військову службу, у затвердженому постановою Кабінетом Міністрів України від 30.12.2015 № 1161 Порядку, надходили відповідні накази.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у військової частини були наявні підстави для застосування пільги з оподаткування військовим збором, визначеної підпунктом 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.

З огляду на встановлені судом обставини, похідні позовні вимоги про стягнення моральної шкоди також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, щодо доводів апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме неврахування пропуску строку подання відзиву та ненадання можливості надати відповідь на відзив, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до вимог ч.5 ст. 164 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву, який обраховувався дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Судом апеляційної інстанції встановлено, що фактично копію ухвали про відкриття провадження відповідачем було отримано 11 травня 22023 року (а.с. 53-55), а відзив подано до суду 15 травня 2023 року (а.с. 560, що свідчить про необґрунтованість доводів апелянта у цій частині.

Крім того, відповідно до частини першої статті 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Згідно приписів частин другої, третьої статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.6 ст. 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Водночас, згідно вимог ч.3 ст. 263 КАС України, у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Таким чином, оскільки подання відповіді на відзив по справах, які розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно вимог ст. 263 КАС України не передбачено процесуальним законодавством, судом першої інстанції правомірно винесено рішення у справі після надходження відзиву, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Дабіжа Олени Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: І.О. Турецька

Суддя: Л.Є. Зуєва