Справа № 260/5089/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5089/23
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, 5), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна,7А, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, якою просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати рішення № 94 від 19.05.2023 року «Про відмову у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до п. і ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального трудового стажу наступні періоди її роботи: з 01.08.1981 року по 12.01.1983 року в Тячівському районному комбінаті побутового обслуговування населення, з 06.09.1994 року по 07.01.2000 року в Комерційно-виробничому підприємстві «Побутовик»; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській" області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з урахуванням періодів її роботи: з 01.08.1981 року по 12.01.1983 року в Тячівському районному комбінаті побутового обслуговування населення, з 06.09.1994 року по 07.01.2000 року в Комерційно-виробничому підприємстві «Побутовик» починаючи з часу набуття нею права на пенсію.

26 червня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) сторін. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Закарпатській області надати суду до 21 липня 2023 року належним чином засвідчені копії матеріалів відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .

07 липня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області надано суду належним чином засвідчені копії відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 № НОМЕР_2 .

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументувала тим, що записи про прийняття та звільнення ОСОБА_1 з роботи є послідовними, вчинені за підписом відповідальних посадових осіб та скріплені печатками організацій, а тому не викликають сумніву у їх достовірності. Отже, основною підставою для відмови у призначенні пенсії Головне управління ПФУ в Кіровоградській області вважає те, що Тячівським районним комбінатом побутового обслуговування населення не внесено підставу запису про звільнення з роботи, а також довідка про заробітну плату від 12.05.2023 року № 93 потребує перевірки обґрунтованості її видачі та достовірності поданих відомостей, а також Комерційно-виробничим підприємством «Побутовик» не зазначило запис про назву підприємства, на яке особу прийнято на роботу. В той час, у довідці № 93 від 12.05.2023 року, стверджено те, що ОСОБА_2 щомісячно нараховувалася заробітна плата в Тячівському районному комбінаті побутового обслуговування населення з 01.08.1981 р. по 31.01.1983 p., яка не взята Пенсійним фондом до уваги. Вважає, що не впорядкованість трудової документації, не передання документів на зберігання до архіву, ліквідація організації, відсутність інших відомостей не може бути підставою для виключення вказаних періодів його роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенси по інвалідності, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудових книжок та бухгалтерських документів на підприємстві, їх зберігання, а тому це не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на соціальний захист. З огляду на викладене та враховуючи, що трудова книжка позивачки містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу, тому вважає протиправною відмову Головного управління щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_2 період роботи з 01.08.1981 по 12.01.1983 pp. в Тячівському районному комбінаті побутового обслуговування населення та період з 06.09.1994 р. по 07.01.2000 р. в Комерційно-виробничому підприємстві «Побутовик». Записи про прийняття та звільнення позивачки з роботи є послідовними, вчинені за підписом відповідальних посадових осіб та скріплені печаткою організацій. Крім того, звертають увагу суду, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

03 липня 2023 року відповідачем 1 до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) прийнято рішення від 19.05.2023 року №94 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Необхідний страховий стаж, визначений статтею 32 Закону № 1058-IV для осіб, яким встановлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці 1 частин 1 статті 26 Закону № 1058-IV (15 років). Зарахований страховий стаж позивачки становить 9 років 8 місяців 3 дні. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди: період роботи з 01.08.1981 по 12.01.1983 згідно трудової книжки серії НОМЕР_3 , оскільки не внесена підстава запису про звільнення з роботи, що суперечить п. 2.3-2.4 Інструкції ведення трудових книжок № НОМЕР_4 ; період роботи з 06.09.1994 по 07.01.2000 згідно трудової книжки, оскільки відсутній запис про назву підприємства, на яке особу прийнято на роботу, що суперечить п. 2.14 Інструкції ведення трудових книжок №58.

13 липня 2023 року відповідачем 2 до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що страховий стаж особи становить 9 років 8 місяців 3 дні. В ході розгляду документів до страхового стажу не враховано періоди роботи по трудовій книжці від 01.08.1981 серії НОМЕР_3 , оскільки записи до трудової книжки внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: з 01.08.1981 по 12.01.1983 (не внесено підстава запису про звільнення з роботи). Також довідка про заробітну плату від 12.05.2023 № 93 потребує перевірки обґрунтованості її видачі та достовірності поданих відомостей; з 06.09.1994 по 07.01.2000 (відсутній запис про назву підприємства, на яке особу прийнято на роботу). Зазначають, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 12 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою № 2308 про призначення пенсії по інвалідності.

19 травня 2023 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області рішенням № 94 відмовило в призначенні пенсії ОСОБА_1 по інвалідності у відповідності до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років.

Зазначило, що страховий стаж особи становить 9 років 8 місяців 3 дні.

В ході розгляду документів до страхового стажу не враховано періоди роботи по трудовій книжці від 01.08.1981 серії НОМЕР_3 , оскільки записи до трудової книжки внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме:

- з 01.08.1981 по 12.01.1983 (не внесено підстава запису про звільнення з роботи). Також довідка про заробітну плату від 12.05.2023 №93 потребує перевірки обґрунтованості її видачі та достовірності поданих відомостей.

- з 06.09.1994 по 07.01.2000 (відсутній запис про назву підприємства, на яке особу прийнято на роботу).

Крім того, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Таким чином, для зарахування до страхового стажу періодів догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, свідоцтва про народження дітей ( ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ) необхідно надати в оригіналі.

Також звертають увагу, що прізвище особи, зазначене в зверненні як ОСОБА_3 , не відповідає даним паспорта серії НОМЕР_5 від 18.11.1997 ( ОСОБА_4 ).

Не погодившись із рішенням Головного управління ПФУ в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності, позивач звернулася до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статей 6, 7 Закону № 1788 особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Суд також враховує, що згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.74 р. № 162 (далі - Інструкція № 162) у трудову книжку вноситься запис про роботу: прийом на роботу, перехід на іншу постійну роботу, звільнення. Пунктом 2.3 Інструкції № 162 було визначено, що всі записи у трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, також по нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Дана Інструкція була чинною до 29.07.1993 року.

З 29 липня 1993 року діє Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07. 1993 року за № 58 (далі - Інструкція № 58).

Згідно з пунктом 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно редакції пункту 2.2. чинній на момент виникнення спірних правовідносин, заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Позивачкою при поданні заяви 12 травня 2023 року про призначення/перерахунок пенсії було надано трудову книжку НОМЕР_6 від 01 серпня 1981 року.

Згідно з записами у трудовій книжці встановлено такі записи про роботу позивача:

- 01.09.1979 по 31.07.1981 навчання у Хустському ПТУ;

- 01.08.1981 12.01.1983 робота в Тячівському районному комбінаті;

- 09.01.1984 16.02.1987 швачка у Тячівській фабриці художній виробів;

- 18.04.1990 по 01.09.1994 швачка у Тячівському районному комбінаті;

- 06.09.1994 по 07.01.2000 - швачка у Комерційно-виробничому підприємстві «Побутовик».

В даному випадку відповідач 2 мав у розпорядженні трудову книжку позивача, в якій чітко відображено місце та роботу, яку виконувала позивач, наявний відтиск печатки, тому суд констатує що відповідач до обрахунку стажу ОСОБА_1 поставився формально, та протиправно не зарахував період роботи, що підтверджується рішенням про відмову у призначенні пенсії.

Більше того, на підтвердження трудової діяльності в Тячівському районному комбінаті подав до органу Пенсійного фонду України довідку № 93 від 12 травня 2023 року, якою підтверджено факт трудової діяльності у спірних періодах з 01.08.1981 по 12.01.1983.

Довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 93 від 12 травня 2023 року завірена печаткою товариства та підписом керівника.

В ході розгляду документів до страхового стажу не враховано періоди роботи по трудовій книжці від 01.08.1981 серії НОМЕР_3 , оскільки записи до трудової книжки внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме:

- з 01.08.1981 по 12.01.1983 (не внесено підстава запису про звільнення з роботи). Також довідка про заробітну плату від 12.05.2023 №93 потребує перевірки обґрунтованості її видачі та достовірності поданих відомостей.

- з 06.09.1994 по 07.01.2000 (відсутній запис про назву підприємства, на яке особу прийнято на роботу).

Однак, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії.

В свою чергу органи Пенсійного фонду України наділені повноваженнями проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.08.1981 по 12.01.1983 та з 06.09.1994 по 07.01.2000 є протиправною, оскільки вищевказаний період підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність зарахування вищевказаного періоду роботи до страхового стажу позивача.

При цьому, суд зазначає, що в рішенні від 19 травня 2023 року № 94 про відмову в призначенні пенсії відповідач 2 зазначає, що загальний трудовий стаж позивача становить 9 років 8 місяців 3 дні.

Відповідно до статті 32 Закону № 1058 особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно з статтею 45 Закону №1058 пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Оскільки, ОСОБА_1 60 років досягнула 03 березня 2022 року, та із заявою про призначення пенсії звернулася 12 травня 2023 року, а інвалідність встановлено 27 квітня 2023 року, то призначення пенсії має відбутися з 27 квітня 2023 року.

Водночас, враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до страхового стажу позивачки вищевказаний період роботи, то сукупний страховий стаж ОСОБА_1 становить понад 15 років, що є достатнім для призначення їй пенсії по інвалідності.

З огляду на встановлені судом обставини, на переконання суду, відповідач-2 приймаючи оскаржуване рішення про відмову у призначенні позивачі пенсії від 19 травня 2023 року № 94 діяв всупереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивачки на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на встановлене судом право позивача на призначення пенсії по інвалідності, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області призначити позивачу пенсію по інвалідності.

Відповідно до статті 30 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Судом встановлено, що за заявою позивачки від 12 травня 2023 року про призначення пенсії згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності вже визначений територіальний орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області. Таким чином, наслідком скасування, прийнятого Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області за результати розгляду заяви позивачки про призначення пенсії рішення, є виникнення саме у цього територіального органу Пенсійного фонду України обов`язку призначити пенсію.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність, в контексті частини 2 статті 2 КАС України, рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області від 19 травня 2023 року № 94 щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності та необхідність захисту порушеного права позивачки, виходячи з повноваження суду, визначеного статтями 9 та 245 КАС України, шляхом зобов`язання зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії, періоди роботи з 01.08.1981 по 12.01.1983 та з 06.09.1994 по 07.01.2000 та відповідно призначити ОСОБА_1 пенсію з моменту встановлення інвалідності 27 квітня 2023 року.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьоїстатті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при поданні адміністративного позову сплатила судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 16 червня 2023 року № 285T004YAT.

Таким чином, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача, оскільки судом частково задоволено похідну позовну вимогу.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 від 19 травня 2023 року № 94.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії, періоди роботи з 01.08.1981 по 12.01.1983 та з 06.09.1994 по 07.01.2000 та призначити ОСОБА_1 пенсію з моменту встановлення інвалідності 27 квітня 2023 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна,7А, ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1073, 60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні, 60 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 26 липня 2023 року.

СуддяТ.В.Скраль