Справа № 420/11477/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), у якому він просить: - визнати протиправними дії ГУ ПФУ, які виразились в відмові листом № 8845-8007/В-02/8-1500/23 від 18.04.2023 р. у проведенні йому перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.03.2023 р. № 11/55 про розмір грошового забезпечення станом на 17.07.2021 року з урахуванням 90% розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, індексації без обмеження її максимальним розміром; - зобов`язати ГУ ПФУ провести перерахунок з 01.08.2021 року та виплачувати йому з урахуванням здійснених виплат пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення, визначеного на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.03.2023 р. № 11/55 про розмір грошового забезпечення станом на 17.07.2021 року з урахуванням розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, індексації, без обмеження її максимальним розміром.

Позивач зазначив, що він є пенсіонером, якій отримує пенсію відповідно до Закону України №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивач вказує, що з 01.01.2021 року набрала чинності ч.3 ст.42 Закону України «Про розвідку» щодо застосування коефіцієнту до посадового окладу співробітників розвідувальних органів та постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 729 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» шляхом збільшення грошового забезпечення військовослужбовцям розвідувальних органів.

17.07.2021 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14.07. 2021 року №729 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704».

Позивач зазначив, що на його звернення йому виготовлена Адміністрацією Державної прикордонної служби України довідка про грошове забезпечення станом на 17.07.2021 року для перерахунку пенсії з 01.08.2021 року.

З вказаною довідкою та відповідною заявою він звернувся до ГУ ПФУ щодо перерахунку пенсії, проте йому листом від 18.04.2023 року відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на відсутність списків відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 року №45 (далі Порядок №45).

Позивач вважає таки дії відповідача протиправними, оскільки він має право на перерахунок пенсії з додатковими видами грошового забезпечення у відповідності до вимог ст.ст.43,63 Закону України № 2262-ХІІ, Порядку №45, ч.3 ст.42 Закону України «Про розвідку», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704.

Позивач також вважає, що йому пенсія повинна бути розрахована, виходячи з 90% грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, оскільки його право на це встановлено рішенням суду від 06.12.2021 року у справі №420/11884/21.

Ухвалою суду від 23.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у порядку ст.262 КАС України.

Представник ГУ ПФУ надав відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що ст.63 Закону України № 2262-ХІІ посилається на Порядок № 45, яким встановлено, що перерахунок пенсій провадиться на умовах та в розмірах, передбачених КМУ. Після прийняття КМУ рішення про перерахунок пенсій формуються списки, на підставі яких готуються довідки відповідними уповноваженими органами.

Позивачу на підставі списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, уповноваженим органом передана довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку позивачу пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб за нормами, чинними на 01.03.2018.

На виконання вищезазначеної Постанови №103 ГУ ПФУ в березні 2018 проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Представник вважає, що оновлена довідка про розмір грошового забезпечення позивача від 10.03.2023 р. № 11/55видана з порушенням Порядку №45

На думку представника відповідача позивачем пропущений строк звернення до суду.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач отримує з 2005 року пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ та до перерахунку пенсії відповідно до постанови №103 його пенсія була розрахована з грошового забезпечення, у склад якого входили посадовий оклад; оклад за військове звання; процентна надбавка за вислугу років, а також додаткові види грошового забезпечення.

На умовах та у розмірах, передбачених постановою КМУ №103, здійснено перерахунок пенсії. При проведенні перерахунку основний розмір пенсії з 01.01.2018 розрахований з грошового забезпечення, яке складено з посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу. Таким чином, перерахунок пенсії позивач був здійснений зі складових грошового забезпечення, встановленого постановою КМУ №103, та в нього не були включені всі додаткові види грошового забезпечення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, залишеного без змін постановою суду апеляційної інстанції від 05.03.2029 року, визнані протиправними та не чинними пункти 1, 2 постанови КМУ №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ №103.

Позивач вважаючи, що з дня набранням законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18, повинно бути поновлено встановлене Законом №2262-ХІІ, його право на перерахунок пенсії з врахуванням всіх складових грошового забезпечення, звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України з відповідною заявою та йому була виготовлена нова довідка про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року №11/7828 від 06.03.2023 року.

ГУ ПФУ не здійснило перерахунок пенсії позивачу на підставі нової довідки, у зв`язку з чим він звернувся до суду за захистом своїх прав з даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі № 420/10888/20 зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок основного розміру пенсії, починаючи з 01.04.2019 р. на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України № 11/86 від 02.07.2020 року про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 р. у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) і премії.

Позивачу при здійсненні перерахунку за рішенням суду знижений розмір пенсії з 90% до 70 % грошового забезпечення та застосовані обмеження її максимального розміру, що стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі № 420/11884/21, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 09.02.2022 року зобов`язано ГУ ПФУ здійснити нарахування та виплату з 01.04.2019 р. пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням раніше виплачених сум, виходячи з 90% грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, визначеного довідкою Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.07.2020 р № 11/86, без обмеження її максимальним розміром.

Крім того, з 01.01.2021 року набрала чинності ч.3 ст.42 Закону України «Про розвідку», якою встановлено, що посадові оклади співробітників розвідувальних органів встановлюються відповідно до розмірів посадових окладів, встановлених Кабінетом Міністрів України для відповідних посад державної служби та посад інших категорій працівників у центральних органах виконавчої влади зі спеціальним статусом, посад військовослужбовців Збройних Сил України із коефіцієнтом: для співробітників кадрового складу - 1,8; для співробітників, які не належать до кадрового складу, - 1,4.

17.07.2021 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 14.07. 2021 року №729 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704», відповідно до якої у п.3 слова Службою зовнішньої розвідки замінити словами розвідувальними органами, а п.4 доповнений абзацами такого змісту: Установити, що посадові оклади військовослужбовців розвідувальних органів (крім військовослужбовців строкової військової служби) встановлюються відповідно до розмірів посадових окладів, установлених цією постановою для відповідних посад військовослужбовців Збройних Сил (додаток 2), із коефіцієнтом: для військовослужбовців кадрового складу - 1,8; для військовослужбовців, які не належать до кадрового складу, - 1,4..

Оскільки позивачу не перерахована пенсія у відповідності до постанови КМУ №704 в редакції зі змінами, внесеними постановою КМУ від 14.07. 2021 року №729, він звернувся самостійно до Адміністрацією Державної прикордонної служби України із заявою щодо виготовлення йому довідки про розмір грошового забезпечення станом на 17.07.2021 року. Довідка виготовлена Адміністрацією Державної прикордонної служби України довідка про грошове забезпечення станом на 17.07.2021 року №11/55 від 10.03.2023 року для перерахунку пенсії з 01.08.2021 року.

З вказаною довідкою та відповідною заявою позивач звернувся до ГУ ПФУ щодо перерахунку пенсії, проте йому листом від 18.04.2023 року відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на відсутність списків відповідно до Порядку №45.

Позивач вважає таки дії відповідача протиправними, оскільки він має право на перерахунок пенсії у відповідності до вимог ст.ст.43,63 Закону України № 2262-ХІІ, Порядку №45, ч.3 ст.42 Закону України «Про розвідку», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивачу пенсія за вислугу років призначена з підстав, на умовах та у розмірі встановлених статтями 12,13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за цим Законом).

Статтею 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із ч.2 ст.9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ).

Так, ст. 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст.63 Закону №2262-ХІІ, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Аналізуючи норми Закону № 2262-ХІІ, постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 та Порядку №45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління ПФУ від 30.01.2007року№3-1 (далі - Порядок №3-1), Верховний Суд в постанові від 17.12.2019 року по зразковій справі №160/8324/19, яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 року, зробив правовий висновок, що з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати військо службовці мають право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та ст.9 Закону №2011-ХІІ. Але до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Таким чином, згідно з правовими висновками Верховного Суду у разі виникнення підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, службовці мають право на перерахунок пенсії, та такий обов`язок виникає у ГУ ПФУ при наданні відповідної довідки, при цьому таку довідку має право надати до ГУ ПФУ також пенсіонер.

По даній справі оновлена довідка позивача, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 з внесеними змінами постановою КМУ від 14.07. 2021 року №729, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та ст.9 Закону №2011-ХІІ, була виготовлена позивачу про його грошове забезпечення станом на 17.07.2021 року для перерахунку пенсії з 01.08.2021 року та відповідно до висновків Верховного Суду з моменту отримання належної довідки у пенсійного органу виникає обов`язок з перерахунку пенсії позивача.

Проте відповідач протиправно та безпідставно не здійснив перерахунок пенсії позивача.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд по даній справі дійшов правового висновку про неправомірність бездіяльності ГУ ПФУ щодо не здійснення перерахунку пенсії позивача за оновленою довідкою позивача та обов`язок ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.08.2021 року за оновленою довідкою від 10.03.2023 р. № 11/55 про розмір грошового забезпечення станом на 17.07.2021 року, наданою Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Між тим відповідно до п.9 Постанови №45 Пенсійний фонд України та його головні управління мають право перевіряти правильність складення довідок, тобто вказані дії відповідача є його дискреційними повноваженнями. Розрахунок вислуги років та визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення/перерахунку пенсії здійснює уповноважений орган, проте дискреційними повноваженнями відповідача є перевірка правильності складання довідки та її складових. Пункт 9 Постанови №45 співвідноситься з повноваженнями ГУ ПФУ, визначеними в Положенні про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду від 22.12.2014 року №28-2, зокрема щодо проведення планових та позапланових перевірок документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивача за оновленою довідкою позивача про розмір грошового забезпечення від 10.03.2023 р. № 11/55, наданою Адміністрацією Державної прикордонної служби України та зобов`язання ГУ ПФУ з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.08.2021 року позивачу на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення від 10.03.2023 р. № 11/55 станом на 017.07.2021 року, наданою Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Верховний Суд у постанові від 12.11.2019 у справі №826/3858/18 зазначив, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо здійснення йому перерахунку пенсії на підставі наданої довідки, виходячи з 90% грошового забезпечення та без обмеження максимального розміру пенсії.

Позивачу пенсія за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення призначена з підстав, на умовах та у розмірі встановлених статтями 12,13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за цим Законом).

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України №2262-ХІІ (в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно зі ст. 63 Закону України №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 року (далі Закон України №3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України №1166-VII, який набрав чинності з 01.05.2014 року, до ч. 2 ст. 13 Закону України № 2262-ХІІ внесено зміни та відповідно цифри « 90» замінено цифрами « 80» та цифри « 80» замінено цифрами «70».

Вказаними законами не змінені положення ст. 63 Закону №2262-ХІІ, якою встановлені підстави та порядок перерахунку пенсії військовослужбовцям, у зв`язку з чим доводи позивача є обґрунтованими.

Верховний Суд в постанові від 04.02.2019 року по справі №240/5401/18 по зразковій справі, висновки якої є сталою судовою практикою, зазначив, що Ст.13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Зміни до ст.63Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Постанова КМУ №45 і Постанова КМУ №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VI та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст.63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону№3668-VI та Закону №1166-VII не зазнала.

Велика Палата Верховного Суду, залишаючи без змін постанову від 04.02.2019 року Верховного Суду по зразковій справі №240/5401/18, в постанові від 16.10.2019 року зазначила, що відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також при перерахунку пенсії позивача відсутні підстави для застосування обмеження його пенсії, що також підтверджується сталою судовою практикою. Судами неодноразово зазначалось, що оскільки положення ч.7 ст.43 Закону України № 2262-ХІІ рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положенням ч.7 ст.43 Закону України № 2262-ХІІ, тобто з 20.12.2016 року положення ч.7 ст.43 Закону є такими, що втратили чинність.

Правові висновки сформовані в постановах Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі №620/1285/19, від 09.11.2020 року у справі №813/678/18, від 09.02.2021 року у справі №640/2500/18 та інших та вказано, що Закон України №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом .

Згідно із Законом України від 24.12.2015 № 848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 43 Закону № 2262-XII доповнено частиною 7 про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016року.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016№ 7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 не чинною є ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі №2262-XII відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими. Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону № 2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Внесені Законом України від 06.12.2016 №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст. 43 Закону України №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.

Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення з 01.08.2021 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 за оновленою довідкою від 10.03.2023 р. № 11/55 про розмір грошового забезпечення станом на 17.07.2021 року, наданою Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні, здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату основного розміру пенсії з 01.08.2021 року на підставі нової довідки від 10.03.2023 р. № 11/55 про розмір грошового забезпечення станом на 17.07.2021 року, наданою Адміністрацією Державної прикордонної служби України, виходячи з 90% грошового забезпечення визначеного для перерахунку пенсії, без обмеження її максимального розміру.

Стягнути Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва