Справа № 600/1531/23-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Чернівці Справа № 600/1531/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області №153-рл від 23.02.2023 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видану фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 19.08.2019 він на законних підставах отримав ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним № 1900182, терміном дії з 19.08.2019 по 19.08.2024. Однак, оскаржуваним розпорядженням дану ліцензію протиправно анульовано з порушенням норм ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", які передбачають вичерпний перелік підстав для анулювання ліцензії.

За вказаною позовною заявою, ухвалою суду від 27.03.2023 відкрито провадження справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 27.03.2023, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2023, заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 153-рл від 23.02.2023 про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 до набрання судовим рішенням законної сили в даній справі.

Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі відповідач) подало до суду відзив, в якому зазначало, що на підставі листа Департаменту стратегічних розслідування Національної поліції України встановлено факт подання позивачем неналежних документів, а саме: паспорту прив`язки тимчасової споруди яким визначено місце встановлення тимчасової споруди та благоустрій прилеглої території, що є неналежним документом, який підтверджує прийняття об`єкту в експлуатацію відповідно до чинного законодавства.

Оскільки ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним отримано позивачем на підставі подання ним недостовірних даних у документах, відповідач вважає, що оскаржуване розпорядження є законним, прийнятим контролюючим органом в межах повноважень, тому не підлягає скасуванню.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 08.04.2019 зареєстрований як фізична особа підприємець та взятий на облік як платник податків 08.04.2019. Основним видом діяльності позивача за КВЕД є: 47.30 роздрібна торгівля пальним (а.с. 13).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0312, площею 0,0774 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17 - 22).

У заявах по суті сторони зазначали та підтверджується матеріалами справи, що позивачем було подано до відповідача документи для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, а саме:

- заяву щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230;

- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (кадастровий номер :01:005:0312);

- паспорт на пункт паливозаправний № 61306.00.000.ІЕ та колонки паливороздавальної №OVA;

- рахунок на оплату № 115 від 20.09.2017 міні АЗС;

- видаткову накладну № 164 від 12.12.2017 на міні АЗС;

- договір оренди рухомого майна (міні АЗС) від 19.03.2018;

- дозвіл на виконання газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних та пожежонебезпечних зонах, виданий ГУ Держпраці у Чернівецькій області 09.08.2019 № 0155.18.77;

- дозвіл на експлуатацію (застосовування) обладнання, призначеного для експлуатації (застосування) в потенційно вибухонебезпечному середовищі, а саме: резервуар наземний сталевий горизонтальний циліндричний одностінний-двохсекційний РГЦ-30 та паливно-роздавальної колонки №OVA-2 KED 50-0,25-1А-2-02-В (паливно-заправний пункт в с. Тарасівці Новоселицького району по вул.Центральній, 318), виданий Управлінням Держпраці у Чернівецькій області 08.08.2018 року за № 0133.19.77;

- паспорт прив`язки групи тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , виданий 27.06.2019 завідувачем сектором регіонального розвитку, містобудування та архітектури Новоселицької РДА Чернівецької області- головним архітектором району Клочуном О.С. за № 8;

- акт введення в експлуатацію основних засобів від 08.08.2019;

- реєстраційне посвідчення на РРО № 64710 від 12.08.2019.

На підставі заяви та доданих до неї документів, 19.08.2019 Головне управління ДФС у Чернівецькій області видало фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за реєстраційним № 1900182 терміном дії з 19.08.2019 до 19.08.2024, за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1 , автозаправна станція. На вищезазначеній ліцензії проставлено відмітки про поточні сплати за ліцензію за періоди з 19.08.2019 до 19.08.2020, з 19.08.2020 до 19.08.2021, з 19.08.2021 до 19.08.2022, з 19.08.2022 по 19.08.2023 (а.с. 16).

08.02.2023 Управління стратегічних розслідування в Чернівецькій області Департаменту стратегічних розслідування Національної поліції України направило на адресу Головного управління ДПС у Чернівецькій області листа за вих. № 454/55/123/01-2023, в якому повідомило, що під час проведення аналізу документів, поданих ПП « ОСОБА_1 » разом із заявою на отримання ліцензії № 1900182 від 19.08.2019 ( АДРЕСА_1 ), встановлено факт подання заявником неналежних документів, а саме: паспорту прив`язки тимчасової споруди, яким визначено місце встановлення тимчасової споруди та благоустрій прилеглої території, що є неналежним документом, який підтверджує прийняття об`єкту в експлуатацію відповідно до чинного законодавства. Крім того, законодавством не передбачено внесення до відповідних державних реєстрів реквізитів паспорту прив`язки тимчасової споруди.

Враховуючи наведене, Управління стратегічних розслідування в Чернівецькій області Департаменту стратегічних розслідування Національної поліції України, вказаним листом, направило на адресу відповідача матеріали перевірки для прийняття рішення згідно чинного законодавства та розгляду питання щодо анулювання ліцензії (а.с. 98).

Відповідно до ч. 52 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та згідно матеріалів Управління стратегічних розслідування в Чернівецькій області Департаменту стратегічних розслідування Національної поліції України, 23.02.2023 Головне управління ДПС у Чернівецькій області прийняло рішення № 153-рл «Про анулювання ліцензії», відповідно до змісту якого зобов`язано Управління контролю за підакцизними товарами (Донець Наталія) забезпечити у порядку, передбаченому чинним законодавством, на підставі факту подання заявником недостовірних даних у документах поданих разом із заявою на отримання ліцензії, виконання процедури анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним ФОП ОСОБА_1 : реєстраційний № 1900182 від 19.08.2019, терміном дії з 19.08.2019 до 19.08.2024 (адреса місця торгівлі пальним: АДРЕСА_1 ) (а.с. 15, 95).

Про прийняття оскаржуваного розпорядження відповідач повідомив позивача листом від 23.02.2023, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14).

Не погоджуючись з винесеним розпорядженням про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.95 (далі - Закон № 481/95-ВР в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 1 Закону № 481/95-ВР у цьому законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії; роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" № 222-VIII від 02.03.2015 ліцензуванню підлягають виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону № 481/95-ВР.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23.11.2018 № 2628-III були внесені зміни до ч. 20 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, які згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону від 23.11.2018 № 2628-III набирають чинності з 01.07.2019, та з 01.07.2019 запроваджується ліцензування роздрібної торгівлі пальним.

Порядок отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним та підстави для її анулювання визначено ст. 15 Закону України № 481/95-ВР.

Так, відповідно до ч. 21 ст. 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Частиною 32 ст. 15 цього ж Закону передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Згідно ч. 34 - 37 ст. 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам).

Відповідно до ч. 40 ст. 15 Закону № 481/95-ВР для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник (ч. 42 ст. 15 Закону № 481/95-ВР).

Частиною 43 ст. 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що у разі якщо зазначені документи видані (оформлені) іншій особі, ніж заявник, такий заявник додатково подає документи, що підтверджують його право на використання відповідного об`єкта.

Згідно ч. 47 ст. 15 Закону № 481/95-ВР вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.

Підстави анулювання ліцензії визначені ч. 52 ст. 15 Закону № 481/95-ВР. Так, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі:

заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

несплати чергового платежу за ліцензію;

встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів);

встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;

рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;

порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;

отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами;

встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії;

встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі через реєстратори розрахункових операцій (книги обліку розрахункових операцій), не зазначені в ліцензії;

встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії;

порушення термінів звернення до органу ліцензування щодо зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії;

відмови, без законодавчих підстав, від доступу представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог статей 80, 81 Податкового кодексу України, на підставі акта, складеного посадовими (службовими) особами податкового органу, який засвідчує факт відмови.

Згідно ч. 53 ст. 15 Закону № 481/95-ВР ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Таким чином, підставою для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним може бути: заява суб`єкта господарювання; рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання; несплата чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії; рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання марок акцизного податку (стосовно імпортерів); рішення суду про встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку; рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем, порушення вимог ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях, отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами, встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечувалося сторонами, що на підставі заяви та доданих до неї документів, 19.08.2019 Головне управління ДФС у Чернівецькій області видало фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за реєстраційним № 1900182 терміном дії з 19.08.2019 до 19.08.2024, за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1 , автозаправна станція. На вищезазначеній ліцензії проставлено відмітки про поточні сплати за ліцензію за періоди з 19.08.2019 до 19.08.2020, з 19.08.2020 до 19.08.2021, з 19.08.2021 до 19.08.2022, з 19.08.2022 по 19.08.2023 (а.с. 16).

Оскаржуваним розпорядженням Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 23.02.2023 № 153-рл «Про анулювання ліцензії», відповідно до ч. 52 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та згідно матеріалів Управління стратегічних розслідування в Чернівецькій області Департаменту стратегічних розслідування Національної поліції України, анульовано, зокрема: ліцензію позивача на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний № 1900182 від 19.08.2019 (а.с. 15, 95).

Тобто, вищезазначене розпорядження прийнято контролюючим органом у зв`язку з отриманням інформації від уповноважених органів про встановлення факту подання заявником (позивачем) недостовірних даних у документах поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Розглядаючи вказаний спір, суд враховує, що правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень це документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Конституційним Судом України в рішенні від 08.06.2016 № 3-рп/2016 зазначено, що принцип юридичної визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними.

Відповідно до п. п. 4.1.4 п. 4.1. ст. 4 ПК України закріплено принцип презумпції правомірності рішень платника податку. Належне застосування вищенаведеного принципу забезпечує реалізацію однієї зі складових верховенства права - правової визначеності. Саме можливість платника податків чітко розуміти та передбачати правові наслідки вчинюваних дій має фундаментальне значення для правильності його застосування.

В даному випадку, наведений механізм полягає в обов`язку контролюючого органу визначити, конкретні законодавчі та фактичні підстави для прийняття рішення про анулювання ліцензії. Також, обов`язковим в разі обрання підстави для скасування ліцензії отримання інформації - джерело такої інформації.

Разом з тим, з вищезазначеного розпорядження неможливо встановити фактичної підстави для анулювання раніше наданої позивачу ліцензії, що породжує неоднозначне трактування спірного розпорядження, та, як наслідок, впливає на можливість реалізації позивачем права на оскарження розпорядження в разі незгоди з його правомірністю.

В подальшому, на адвокатський запит від 14.03.2023, листом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 20.03.2023 повідомлено позивача про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на підставі отримання від уповноважених органів інформації про встановлення факту подання заявником (позивачем) недостовірних даних у документах поданих разом із заявою на отримання ліцензії, а саме: паспорту прив`язки тимчасової споруди яким визначено місце встановлення тимчасової споруди та благоустрій прилеглої території, що є неналежним документом, який підтверджує прийняття об`єкту в експлуатацію відповідно до чинного законодавства (а.с. 49 - 51).

Отже, фактичні підстави для прийняття оскаржуваного розпорядження розкрито лише в доданій до листа відповідача інформації уповноваженого органу, надісланому позивачу на адвокатський запит після прийняття оскаржуваного розпорядження.

Із змісту позову та матеріалів справи видно, що роздрібну торгівлю пальним позивач здійснював на автозаправній станції за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи наступне обладнання: резервуар наземний сталевий горизонтальний циліндричний одностінний двохсекційний РГЦ-30 (15-15); паливо-роздавальна колонка №OVA-2 KED 50-0,25-1А-2-02-В, яка, на його думку, є тимчасовою спорудою для здійснення підприємницької діяльності, а саме: модульною автозаправною станцією.

Під час розгляду справи по суті відповідач на заперечував, що вказана автозаправна станція є модульною.

Статтею 15 Закону України № 481/95-ВР визначено, що для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом з заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів, зокрема, акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначені Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 (далі - Порядок № 244).

Пунктом 1.3. Порядку № 244 визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

У відповідності до пунктів 2.1. - 2.3. Порядку № 244, підставою для розміщення тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (ТС) є паспорт прив`язки ТС. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС. До цієї заяви додаються графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1: 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності. Цей перелік документів є вичерпним.

З урахуванням наведеного, за відсутності законодавчо встановленої заборони на здійснення підприємницької діяльності з роздрібної реалізації пального з використанням тимчасових споруд або вимог до такої діяльності, з яких буде вбачатись така заборона, відповідач позбавлений права вимагати від особи - власника (користувача) тимчасової споруди документи, складення яких відносно такої споруди не передбачено законодавством (щодо введення в експлуатацію).

Отже, за зазначених умов надання власником (користуачем) тимчасової споруди документу щодо введення в експлуатацію тимчасової споруду за формою передбаченою законодавчо є неможливим.

Судом встановлено, що 27.06.2019 завідувачем сектора регіонального розвитку, містобудування та архітектури Новоселицької РДА Чернівецької області - головним архітектором району Клочуном О.С. видано паспорт прив`язки групи тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , за реєстраційним № 8, терміном дії до 27.06.2024 (а.с. 43).

Як зазначалося вище та не заперечувалося сторонами, разом із заявою на отримання вищезазначеної ліцензії позивачем подано копію паспорту прив`язки групи тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 27.06.2019 за реєстраційним № 8.

При цьому, питання достатності документів для отримання права на реалізацію пального підлягало дослідженню самим же відповідачем на стадії розгляду заяви особи про надання ліцензії.

Відповідно до пункту 3.38 Державних будівельних норм "Планування та забудова територій" ДБН Б.2.2.-12:2019, які затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.04.2019 № 104, модульна автозаправна станція - це автозаправна станція з наземним розташуванням резервуарів для зберігання палива, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки рідким моторним паливом (бензином, дизельним паливом); характеризується розосередженим розташуванням паливороздавальних колонок (ПРК) та резервуарів зберігання палива. Відповідно до вказаних ДБН Б.2.2.-12:2019 скорочення АГЗП означає автогазозаправочний пункт.

У складі документів для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним позивачем подано копію договору оренди рухомого майна від 19.03.2018. Відповідно до вказаного договору позивачу передано у платне володіння та користування майно, а саме: міні АЗС резервуар 30 (15+15) куб. м. (а.с. 38 - 41).

Позивачем подано відповідачу копію акта введення в експлуатацію основних засобів від 08.04.2019, згідно якого паливо-заправний пункт ((двохсекційний наземний сталевий циліндричний резервуар об`ємом 30 (15+15) куб. м.; паливно-роздавальна колонка №OVA-2 KED 50-0,25-1А-2-02-В (вул. Центральна, 318, с. Тарасівці, Новоселицький район, Чернівецька область)) технічно справний та введений в експлуатацію (а.с. 42).

Згідно ч. 2 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" віднесено до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію (пункт 7), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406.

Таким чином, з наведеного вище слідує висновок, що розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, а саме: модульної автозаправної станції, не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно на цю модульну автозаправну станцію не може бути видано документів, котрі підтверджують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта згідно ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Оскільки установлення (розміщення) модульної автозаправної станції за адресою по АДРЕСА_1 не є будівництвом, суд приходить до переконання, що у позивача не виникло обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

Крім того, судом встановлено, що 09.08.2018 Управління Держпраці у Чернівецькій області видало фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 дозвіл № 0155.18.77 на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах, терміном дії з 09.08.2018 по 09.08.2023 (а.с. 47).

08.08.2019 Управління Держпраці у Чернівецькій області видало фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 дозвіл № 0133.19.77 на експлуатацію (застосування) обладнання в потенційно вибухонебезпечному середовищі, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , терміном дії з 08.08.2019 по 08.08.2024, а саме: резервуар наземний сталевий горизонтальний циліндричний одностінний двохсекційний РГЦ-30 (15-15); паливо-роздавальна колонка №OVA-2 KED 50-0,25-1А-2-02-В (а.с. 46).

Таким чином, Управління Держпраці у Чернівецькій області дозволило позивачеві експлуатувати вищезгадану модульну автозаправну станцію.

Розглядаючи даний спір, суд також враховує вимоги ч. 1 ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", згідно якої будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).

Водночас установлення на бетонний майданчик АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, не є будівництвом, тому при розміщені такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

Такий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 640/19955/19.

Отже, для отримання ліцензії на роздрібну торгівлю пальним суб`єкт господарювання зобов`язаний подати до ліцензійного органу акт вводу в експлуатацію об`єкта, акт готовності об`єкта до експлуатації або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта щодо виконаного цілісним заводським виробом стаціонарного АЗС, проте такий обов`язок не виникає, якщо АЗС розміщено на бетонному майданчику як цілісний заводський виріб і для його установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 09.08.2022 у справі № 580/2513/21.

З метою офіційного з`ясування всіх обставин справи, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 витребувано з Головного управління ДПС у Чернівецькій області письмові докази по справі, в т.ч.: всі документи та матеріали, які враховувалися під час прийняття оскаржуваного розпорядження.

Частинами 7 та 9 ст. 80 КАС України встановлено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані, в т.ч.: подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Суд звертає увагу, що відповідач не виконав вимоги ухвали суду в цій частині та не надав до суду всі документи та матеріали, які враховувалися під час прийняття оскаржуваного розпорядження, зокрема, належні та допустимі докази на підтвердження того, що Міні АЗС, яку використовує позивач за адресою: вул. Центральна, 318, с. Тарасівці, Новоселицький район, Чернівецька область, відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС3, і для її установлення необхідно здійснити будівельні роботи.

В супереч вимог ч. 7 ст. 80 КАС України, відповідач не повідомив суд про причини неможливості подання вказаних доказів.

Крім того, суд зазначає, що заперечуючи проти позову, відповідач, всупереч вимог ч. 4 ст. 162 КАС України не додав до відзиву документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Оскільки відповідач не надав до суду витребувані докази, для з`ясування яких вони витребовувалися, суд з урахуванням положень ч. 9 ст. 80 КАС України, вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній доказами.

Суд також звертає увагу, що приписи абз. 3 ч. 40 ст. 15 Закону № 481/95-ВР не містять вичерпного переліку документів, які необхідні для отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. В свою чергу, відповідач не вказав який саме документ підлягав поданню позивачем для отримання ліцензії, з урахуванням особливостей спірних правовідносин.

Оцінюючи встановлені по справі обставини та наведені норми матеріального права, суд вважає, що оскаржуване розпорядження від 23.02.2023 № 153-рл "Про анулювання ліцензії" є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не враховано особливостей розміщення модульної автозаправної станції за адресою по АДРЕСА_1 , яка є тимчасовою спорудою для здійснення підприємницької діяльності та не підлягає прийняттю в експлуатацію як об`єкт будівництва.

Посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки», згідно якої належна позивачу АГЗС відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки та відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС3 суд відхиляє, оскільки згадана постанова втратила чинність 16.09.2022 та не була чинною на час прийняття оскаржуваного розпорядження.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваного розпорядження.

Доводи відповідача щодо правомірності прийняття оскаржуваного розпорядження суд відхиляє, оскільки вони спростовується матеріалами справи.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 2684,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 139, 241, 243, 245, 246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області №153-рл від 23.02.2023 «Про анулювання ліцензії».

3. Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судові витрати (судовий збір) в сумі 2684,00 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників справи:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 - А, м. Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький