Справа № 540/8643/21
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/8643/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Херсонського окружного адміністративного суду 28.12.2021 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, у якому позивач просить:

- визнати незаконними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час та недоплати компенсації за невикористані чергові відпустки;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з 01.01.2017 року по 27.09.2021 року в сумі 371 861,11 гривень;

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі донарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані чергові відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 роки виходячи із повного розміру його грошового забезпечення, в сумі 167 646,77 гривень;

- стягнути з Головне управління Державної фіскальної служби Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 44 806 гривень.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

ОСОБА_1 починаючи з 08 листопада 2000 року проходив службу у

податковій міліції, обіймаючи на момент звільнення посаду заступника начальника районного відділу координаційного забезпечення податкової міліції Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі, маючи спеціальне звання підполковника податкової міліції.

Наказом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі від 27 вересня 2021 року за № 87-0 звільнено ОСОБА_1 з податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

Наказом про звільнення було доручено сектору фінансового-бухгалтерського забезпечення провести повний розрахунок з ОСОБА_1 , так позивачу було виплачено компенсацію за невикористані чергові відпустки за період з 2015 року по 2021 рік; одноразову допомогу за 21 повний календарний рік служби; щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за спеціальним званням.

З метою перевірки правильності здійснення з позивачем відповідачем розрахунків пов`язаних із нарахуванням йому грошового забезпечення, адвокатом було направлено запит до відповідача про надання наступних документів: розпорядження «Про організацію роботи слідчо-оперативної групи Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі за період з січня 2017 року по вересень 2021 року включно; графіки чергування слідчо-оперативної групи головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі за період з січня 2017 року по вересень 2021 року включно; документ, що регламентує процентну ставку доплати за відпрацьований нічний час слідчо-оперативної групи головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі; розрахункові листи ОСОБА_1 за період роботи з січня 2017 року по вересень 2021 року включно.

Відповідачем у відповідь на запит адвоката були наданні наступні документи: розрахункові листи; графіки чергувань слідчо-оперативної групи; Розпорядження «Про організацію роботи слідчо-оперативної групи Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі».

Як зазначає позивач, при опрацюванні документів, графіку чергувань та розрахункових відомостей позивачем було виявлено, що відповідачем мені не було донараховано кошти за фактично відпрацьований час, а саме не здійснено доплати за надурочно відпрацьований час, відповідно до ст. 106 КзпП.

В наслідок чого йому не було в повному обсязі при звільненні сплачено відповідачем грошове забезпечення за період з січня 2017 року по вересень 2021 року, за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідачем також було занижено розмір його грошового забезпечення, що вплинуло на заниження розміру виплат із компенсації невикористаних ним чергових відпусток, а відтак йому при звільненні не було доплачено компенсацію за невикористані чергові відпустки.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними та такими, що порушують його трудові права, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позиція відповідача - Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () обґрунтовується наступним

Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () не погоджується з доводами, викладеними у позовній заяві ОСОБА_1 вважає їх необґрунтованими та безпідставними та зазначає, що спір у даній справі стосується відносин щодо проходження, та виплати державної служби позивача в Головному управлінні ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (). Трудові відносини позивача були оформлені в територіальному органі Головного управління ДФС у Херсонській області, яке в подальшому було перейменовано на Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРОПУ 39394259) що на дату розгляду даної справи продовжує здійснювати повноваження та згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не є ліквідованим/припиненим.

Станом на дату розгляду справи запису про припинення ГУ ДФС () до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не внесено, тому у розумінні статті 43 КАС України належний відповідач 2 наділений адміністративною процесуальною правосуб`єктністю, має процесуальну правоздатність та дієздатність.

Відповідно до ч. 1 статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.01.2020 по справі № 825/1017/17.

Отже відповідач - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () вважає, що належним відповідачем по даній справі є відповідач Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (), оскільки останній є суб`єктом спірних правовідносин, а відтак, має відповідати за пред`явленим позовом.

По суті позовних вимог відповідачем у відзиві не наведено жодних обґрунтувань.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 29.12.2021р. позовну заяву залишено без руху та встановлено строк на усунення її недоліків. Позивач усунув недоліки позову.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року відкрито провадження в адміністративній справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовку справи до судового розгляду. Призначено підготовче засідання на 27 січня 2022 р. о 14:00 годині в приміщенні Херсонського окружного адміністративного суду за адресою: м. Херсон, вул. Філатова, 29.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22, відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено суд, якому визначається територіальна підсудність справи - Одеський окружний адміністративний суд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023 року, адміністративну справу №540/8643/21 передано на розгляд судді Стефанову С.О.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року позовну заяву прийняту справу №540/8643/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - до розгляду. Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи №540/8643/21 зі стадії відкриття провадження у справі.

Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Призначено підготовче засідання на 04 травня 2023 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: 65062, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №30.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (пр. Ушакова, буд. 75, м. Херсон, 73022, ). Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи №540/8643/21.

29 травня 2023 року від відповідача - Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () до суду надійшов відзив на позов з доданими документами (вхід. № 17382/23).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року клопотання представника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо продовження строку підготовчого провадження задоволено. Продовжено підготовче провадження по справі на 30 днів.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 червня 2023 року о 10 год. 00 хв. в Одеському окружному адміністративному суді за адресою: вул. Фонтанська дорога, 14, м. Одеса, 65062, зала судових засідань 30. Направлено до Міністерства фінансів України лист із повідомленням про хід розгляду справи.

Ухвалою суду на місці, занесеною до протоколу судового засідання № 1672781 від 29.06.2023 року вирішено продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 починаючи з 08 листопада 2000 року проходив службу у податковій міліції, обіймаючи на момент звільнення посаду заступника начальника районного відділу координаційного забезпечення податкової міліції Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі, маючи спеціальне звання підполковника податкової міліції.

Наказом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі від 27 вересня 2021 року за № 87-0 ОСОБА_1 звільнено з податкової міліції у запас Збройних Сил України за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114.

Наказом про звільнення було доручено сектору фінансового-бухгалтерського забезпечення провести повний розрахунок з ОСОБА_1 ; виплатити ОСОБА_2 компенсацію за невикористані чергові відпустки за 2015 рік у кількості 40 діб, за 2016 рік 40 діб, за 2017 рік 40 діб, за 2018 рік 40 діб, за 2019 рік 45 діб, за 2020 рік 45 діб, за 2021 рік 30 діб, за додаткові відпустки із збереженням заробітної плати ,відповідно до ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 355-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2021 рік у кількості 14 календарних днів; виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу за 21 повний календарний рік служби (а.с. 10).

Як зазначає позивач, йому було виплачено компенсацію за невикористані чергові відпустки за період з 2015 року по 2021 рік; одноразову допомогу за 21 повний календарний рік служби; щомісячну грошову допомогу у розмірі окладу за спеціальним званням.

З метою перевірки правильності здійснення відповідачем з позивачем розрахунків пов`язаних із нарахуванням йому грошового забезпечення, адвокатом, який надає позивачу правничу допомогу було направлено запит до відповідача про надання наступних документів:

- розпорядження «Про організацію роботи слідчо-оперативної групи Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі за період з січня 2017 року по вересень 2021 року включно;

- графіки чергування слідчо-оперативної групи головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі за період з січня 2017 року по вересень 2021 року включно;

- документ, що регламентує процентну ставку доплати за відпрацьований нічний час слідчо-оперативної групи головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі;

- розрахункові листи ОСОБА_1 за період роботи з січня 2017 року

по вересень 2021 року включно.

Відповідачем у відповідь на запит адвоката були наданні наступні документи: розрахункові листи; графіки чергувань слідчо-оперативної групи; Розпорядження «Про організацію роботи слідчо-оперативної групи Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі» (а.с. 12-86).

За Розпорядженнями Головного управління ДФС у Херсонській області було організовано роботу слідчо-оперативної групи Головного управління ДФС у Херсонській області та було встановлено її чергування з 08 год. 45хв. до 08 год. 45 хв. наступного дня.

Як зазначає позивач, ним у період з січня 2017 року по вересень 2021 року здійснювалося чергування в оперативно-слідчій групі, що відображається у графіках чергувань. Виходячи із цього загалом ним відпрацьовувалось більше встановленої норми години на місяць.

Як вказує позивач, при опрацюванні документів, графіку чергувань та розрахункових відомостей ним було виявлено, що відповідачем позивачу не було донараховано кошти за фактично відпрацьований час, а саме не здійснено доплати за надурочно відпрацьований час,

відповідно до ст. 106 Кодексу законів про працю України.

В наслідок чого, позивач зазначає, що йому відповідачем не було в повному обсязі при звільненні сплачено грошове забезпечення за період з січня 2017 року по вересень 2021 року, за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час.

Таким чином, на переконання позивача, відповідачем також було занижено розмір його грошового забезпечення, що вплинуло на заниження розміру виплат із компенсації невикористаних ним чергових відпусток, а відтак йому при звільненні не було доплачено компенсацію за невикористані чергові відпустки.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними та такими, що порушують його трудові права, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Положеннями ст.55 Конституції України визначено, зокрема, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 45 Конституції України максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Згідно із пунктом 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Частиною 1 статті 19 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» (чинного до 07 листопада 2015 року, далі Закон № 565-XII) передбачено, що форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України і повинні забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування якісного особового складу міліції, диференційовано враховувати характер і умови роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності і компенсувати їх фізичні та інтелектуальні затрати.

Відповідно до ст. 22 Закону № 565-XII для працівників міліції встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках особи рядового і начальницького складу несуть службу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до вимог законодавства.

Також, згідно із п. 21 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі Положення № 114), для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства. Внутрішній розпорядок в органах внутрішніх справ, а також у навчальних закладах (навчальних підрозділах), що здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації начальницького складу Міністерства внутрішніх справ, встановлюється з урахуванням особливостей діяльності різних служб і підрозділів. При змінній роботі (службі) і безперервному чергуванні встановлюється однакова тривалість денної, вечірньої та нічної зміни.

Особи рядового і начальницького складу зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників. Направлення для проходження служби за межами республіки здійснюється за згодою працівника в порядку, встановленому законодавством.

Пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 1991 року № 197 «Про порядок компенсації особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за службу понад установлений законодавством робочий час, а також у дні щотижневого відпочинку та святкові дні» (далі Постанова № 197) передбачає, що при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які утримуються за рахунок коштів республіканського та місцевих бюджетів, а також коштів, що надходять за договорами від міністерств, відомств, підприємств, установ, організацій і громадян, до несення служби понад установлений законодавством робочий час оплата їхньої праці за цей час провадиться у розмірах, передбачених законодавством України про працю, з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Служба осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою наданням іншого дня відпочинку або в грошовій формі у подвійному розмірі.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» від 31 грудня 1996 року № 1592, оклад грошового утримання працівників податкової міліції включає в себе посадовий оклад, а також оклад за спеціальне звання (згідно додатків до постанови).

Згідно із п. 4 вказаної постанови встановлено виплачувати посадовим особам Державної податкової служби, державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, державних податкових інспекцій у районах, містах і районах у містах та працівникам податкової міліції винагороду за вислугу років у розмірах згідно з додатком № 17.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09 березня 2006 року № 268 затверджено схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців Адміністрації Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Апарату Верховної Ради України, апарату Національного центру з питань євроатлантичної інтеграції України, Рахункової палати України, апарату Ради національної безпеки і оборони України, апарату Вищої ради юстиції, секретаріату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації, Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, апарату Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, їх територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Рахункової палати Автономної Республіки Крим, виборчої комісії Автономної Республіки Крим, міністерств і республіканських комітетів Автономної Республіки Крим, органів прокуратури, судів та інших органів державної влади, згідно з додатками 1 - 47, 55, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання згідно з додатками 56 - 58.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 1294), виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно із п. 3.7 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31 грудня 2007 року № 499 (далі - Інструкція № 499), при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.Годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці. При цьому понаднормові роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів поспіль і 120 годин на рік. Служба осіб рядового і начальницького складу у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою шляхом надання їм іншого дня відпочинку або в грошовій формі. Компенсація понаднормових робіт шляхом надання відгулів не допускається. Підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є: а) письмові накази керівників органів внутрішніх справ; б) графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ. Облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов`язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин. Службою в нічний час вважається виконання особами рядового і начальницького складу органів, підрозділів установ і навчальних закладів внутрішніх справ службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Особам, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в робочий час. Особам добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі), яка не враховується в робочий час.

Оплата праці в надурочний час у подвійному розмірі годинної ставки передбачена частиною першою статті 106 Кодексу законів про працю України. Водночас, статус податкової міліції, її функції та правові основи діяльності також визначався Законом України від 04.12.1990 року №509-XII «Про державну податкову службу в України» (далі - Закон № 509-ХІІ), який діяв у період проходження позивачем служби в органах податкової міліції до 19.11.2012 року.

Відповідно до статті 19 Закону № 509-XII податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Відповідно до статей 24, 26 Закону №509-XII особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України» № 508-VI від 05.07.2012 року було визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну податкову службу в Україні» та внесено зміни до Податкового кодексу України - доповнено розділом XVIII2 «Податкова міліція».

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно пункту 356.1 статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію» та Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Тобто, зазначені норми кореспондуються із нормами Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 року №509-XII, який регулював правовий статус податкової міліції до 19.11.2012 року.

Але Закон України від 20 грудня 1990 року № 565-XII «Про міліцію» втратив чинність 07 листопада 2015 року на підставі Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII).

Отже, ст. 22 Закону України «Про міліцію» що містила норми щодо встановленого для працівників міліції 41-годинного робочого тижня, залучення до несення служби у необхідних випадках осіб рядового і начальницького складу понад встановлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні та щодо проведення оплати праці за надурочний і нічний час, у вихідні та святкові дні відповідно до вимог законодавства, також втратила чинність.

Натомість зазначені гарантії для працівників податкової міліції збереглись в п. 21 Положення №114, згідно з яким для осіб рядового і начальницького складу встановлюється 41-годинний робочий тиждень. У необхідних випадках вони несуть службу понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні. Оплата праці в понадурочний, нічний час, у вихідні та святкові дні провадиться відповідно до законодавства.

В подальшому поширення державних гарантій правового та соціального захисту, передбачених законодавством для поліцейських, на осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей, відбулось після внесення змін до пункту 356.1 статті 356 Податкового кодексу України Законом України від 16.01.2020 року № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», які набрали чинності з 23.05.2020 року.

Відповідно до частини 5 статті 91 Закону № 580-VIII поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Розділ XVIII 2 Податкового Кодексу України «Податкова міліція» виключено на підставі Закону України від 21.12.2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», застосовується з 25 вересня 2021 року.

Статтею 61 Кодексу законів про працю України (КЗпП) передбачено можливість та правові засади встановлення підсумованого обліку робочого часу. Цією самою статтею визначено, що на безперервно діючих підприємствах, в установах, організаціях (далі організація), а також в окремих виробництвах, цехах, дільницях, відділеннях і на деяких видах робіт, де за умовами виробництва (роботи) не може бути додержано встановленої для цієї категорії працівників щоденної або щотижневої тривалості робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) організації запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин (статті 50 і 51 КЗпП).

Відповідно до п.13 Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 травня 2017 року № 440 (із змінами) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 червня 2017 р. за № 750/30618 якщо за умовами роботи не додержано встановленої для працівників чергової служби щоденної або щотижневої тривалості робочого часу, допускається за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) органу (підрозділу) поліції чи закладу освіти запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала 40 годин на тиждень.

Доплата за службу в нічний час черговим чергових змін та членам добових нарядів здійснюється відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі Порядок № 260). Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Відповідно до п. 20 Порядку № 260 за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку (у порядку компенсації) надається протягом двох наступних місяців.

Щодо виплати позивачу грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час за період з 01 січня 2017 року по 27.09.2021 року в сумі 371 861,11 грн., суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, адвокатом, який надає позивачу правничу допомогу було направлено запит до відповідача про надання наступних документів :

- розпорядження «Про організацію роботи слідчо-оперативної групи Головного

управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі

за період з січня 2017 року по вересень 2021 року включно;

- графіки чергування слідчо-оперативної групи головного управління ДФС у

Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі за період з січня

2017 року по вересень 2021 року включно;

- документ, що регламентує процентну ставку доплати за відпрацьований нічний час

слідчо-оперативної групи головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі;

- розрахункові листи ОСОБА_1 за період роботи з січня 2017 року

по вересень 2021 року включно.

Відповідачем у відповідь на запит адвоката були наданні наступні документи: розрахункові листи за період з січня 2017 року по вересень 2021 року; графіки чергувань слідчо-оперативної групи за період з лютого 2018 року по серпень 2021 року; Розпорядження «Про організацію роботи слідчо-оперативної групи Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі» за період з лютого 2018 року по серпень 2021 року (а.с. 12-67).

На запит адвоката від 08.11.2021 року № 78/21 Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, окрім наданих документів, повідомило, що розпорядження «Про організацію роботи слідчо-оперативної групи» та графіки чергувань слідчо-оперативної групи за 2017 рік знаходяться в Трудовому архіві м. Херсона (а.с. 12).

Будь-які інші докази на підтвердження зазначених позивачем обставин матеріали справи не містять.

Згідно із частиною 1 статті 73 та частиною 2 статті 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що за період 2017 року в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо виконання позивачем службових обов`язків понад установлений службовий час.

При цьому, на запит адвоката від 08.11.2021 року № 78/21 Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, повідомило, що розпорядження «Про організацію роботи слідчо-оперативної групи» та графіки чергувань слідчо-оперативної групи за 2017 рік знаходяться в Трудовому архіві м. Херсона (а.с. 12).

При цьому у якості доказів позивачем до позову також долучено розрахунки недоплати за фактично відпрацьований час за період з березня 2017 року по квітень 2020 року (а.с. 68-86), дослідивши які судом встановлено, що вони не завірені належним чином, не містять ні печатки організації що їх видала ні підпису посадової особи, а отже не є належними та допустимим доказами підтвердження залучення позивача до понаднормової служби.

Таким чином, матеріали справи містять лише розрахункові листи позивача за період з січня 2017 року по вересень 2021 року; графіки чергувань слідчо-оперативної групи за період з лютого 2018 року по серпень 2021 року; Розпорядження «Про організацію роботи слідчо-оперативної групи Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі» за період з лютого 2018 року по серпень 2021 року.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджуються відсутність передбачених пунктом 3.7 Інструкції № 499 документів, які б свідчили про залучення позивача до понаднормової служби з січня 2017 року по 27.09.2021 року, таких як: наказів, табелів обліку понаднормового виходу, табелів обліку використання робочого часу щодо підтвердження виконання роботи, книги нарядів щодо залучення до служби.

Суд звертає увагу на той факт, що порядок залучення працівників органів податкового органу до несення служби понад встановлений законодавством робочий час, визначено у Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31 грудня 2007 року № 499 і, згідно з якими підставами для залучення працівників до понаднормової роботи є письмові накази керівників органів внутрішніх справ, графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ. Облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов`язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин. У разі відсутності зазначених документів, додаткова оплата понаднормової служби не проводиться.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.12.2019 року у справі № 825/66/16.

В матеріалах справи відсутні табелі обліку використаного робочого часу за період січень 2017 року вересень 2021 року, також відсутні табелі обліку використання робочого часу щодо підтвердження виконання роботи, книги нарядів щодо залучення до служби, якими би підтверджувались відпрацьовані надурочних години позивача.

Отже, в матеріалах справи відсутні документи, які б свідчили про залучення позивача до служби понад встановлений законодавством робочий час у період з січня 2017 року по вересень 2021 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання незаконними дій Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час та недоплати компенсації за невикористані чергові відпустки та зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, за період з 01.01.2017 року по 27.09.2021 року в сумі 371 861,11 гривень.

Як зазначив позивач, внаслідок того, що йому не було, на його думку, в повному обсязі при звільненні сплачено відповідачем грошове забезпечення за період з січня 2017 року по вересень 2021 року, за відпрацьовані понадурочні години, як компенсацію за службу в понаднормовий час, то відповідно відповідачем також було занижено розмір його грошового забезпечення, що вплинуло на заниження розміру виплат із компенсації невикористаних ним чергових відпусток, а відтак йому при звільненні не було доплачено компенсацію за невикористані чергові відпустки.

З огляду на те, що вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Державної фіскальної служби Херсонській області, Автономної республіки Крим та місті Севастополі донарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані чергові відпустки за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 роки виходячи із повного розміру його грошового забезпечення, в сумі 167 646,77 гривень та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 44 806 гривень є похідними від основних вимог, вони також не підлягають до задоволення.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних дій суд керується критеріями закріпленими у ст. 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (проспект Ушакова, буд. 75, м. Херсон, 73003, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (проспект Ушакова, буд. 75, м. Херсон, 73003, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.