Справа № 420/19332/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/19332/22

Головуючий в І інстанції: Бжассо Н.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 22.03.2023 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Турецької І.О.

судді Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІМ ФОРС» до Головного управління ДПС в Одеській області, Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІМ ФОРС» до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач-1), Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач-2), Державної податкової служби України (далі відповідач-3), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 28.06.2022 року № 6968566/43519155, від 12.07.2022 року № 7039028/43519155, від 25.08.2022 року № 7246981/43519155 про відмову у реєстрації податкових накладних № 4 від 30.06.2021 року, № 1 від 31.07.2021 року, № 3 від 31.08.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «БІМ ФОРС».

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 4 від 30.06.2021 року, № 1 від 31.07.2021 року, № 3 від 31.08.2021 року, подані Товариством з обмеженою відповідальністю «БІМ ФОРС».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «БІМ ФОРС» на отримувача послуг ТОВ «БІМ ФОРС ЛІМІТЕД» виписано податкові накладні № 4 від 30.06.2021 року на загальну суму 33600 грн., № 1 від 31.07.2021 року на загальну суму 33600 грн., № 3 від 31.08.2021 року на загальну суму 16800 грн. (організація перевезень вантажів).

Вказані податкові накладні 15.07.2021 року, 13.08.2021 року, 13.09.2021 року направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак, реєстрацію ПН зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ «БІМ ФОРС» 25.06.2022 року, 11.07.2022 року, 18.08.2022 року направлені до податкового органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, а також до цих повідомлень додано, зокрема:

- договір перевезення № 12/05-1 від 12.05.2020 року, укладений між ТОВ «БІМ ФОРС» (перевізник) та ТОВ «БІМ ФОРС ЛІМІТЕД» (замовник), відповідно до предмету якого перевізник зобов`язується доставити довірений йому замовником вантаж до пункту призначення, забезпечити його цілісність та схоронність, та передати його особі (вантажоодержувачу), яка має право на одержання вантажу (товару), а замовник зобов`язується сплатити плату за перевезення;

- акти надання послуг від 04.06.2021 року, від 07.06.2021 року, від 13.06.2021 року, від 15.06.2021 року, від 20.06.2021 року на загальну суму 33600 грн.;

- акти надання послуг від 09.07.2021 року, від 14.07.2021 року, від 16.07.2021 року, від 21.07.2021 року, від 24.07.2021 року, від 27.07.2021 року на загальну суму 33600 грн.;

- акти надання послуг від 04.08.2021 року, від 06.08.2021 року, від 09.08.2021 року, від 23.08.2021 року на загальну суму 16800 грн.;

- товарно-транспортні накладні;

- виписку з ЄДРПОУ, витяг з реєстру платника ПДВ, штатний розпис, статут, договори оренди, повідомлення про об`єкти оподаткування.

Рішеннями комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 28.06.2022 року № 6968566/43519155, від 12.07.2022 року № 7039028/43519155 відмовлено в реєстрації податкових накладних № 4 від 30.06.2021 року, № 1 від 31.07.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з ненаданням первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, не підкреслено).

Рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 25.08.2022 року № 7246981/43519155 відмовлено в реєстрації податкової накладної № 3 від 31.08.2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку ненаданням платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної в ПН, реєстрацію якої зупинено.

Не погоджуючись із рішеннями про відмову у реєстрації ПН, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначається Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (набрала чинності 01.02.2020 року, далі - Порядок № 1165, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Додатком 1 до Порядку № 1165 установлено, зокрема, наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість: п. 8 «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».

Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Згідно п.п. 40, 43-46 Порядку № 1165 під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Матеріали засідання комісії контролюючого органу зберігаються десять років.

Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).

Розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу.

У протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.

Відповідно до вимог пп. 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У направлених позивачу квитанціях підставою зупинення реєстрації ПН вказано, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Однак, у наведених квитанціях не зазначено жодної наявної у податкового органу інформації, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій, зазначених в поданих на реєстрацію податкових накладних.

Так само в ході розгляду справи в суді відповідач-1 не послався на наявність будь-якої інформації щодо позивача, не розкрив її суть та характер.

Разом з цим, аналізуючи наведені вимоги ПК та Порядку № 1165, колегія суддів зазначає, що податковий орган, зупиняючи реєстрацію ПН з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації ПН/РК, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації відповідач дійшов такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Проте, під час розгляду справи в суді відповідач-1 не лише не надав доказів щодо наявності у нього податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарських операцій, зазначених в поданих для реєстрації податкових накладних, а взагалі не вказує про наявність у нього такої інформації.

У відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі відповідач-1 зазначає, що підставою для зупинення спірних податкових накладних стало рішення № 19592 від 09.09.2021 року про відповідність ТОВ «БІМ ФОРС» критеріям ризиковості згідно п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Разом з цим, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2021 року у справі № 420/18683/21, яке залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2022 року, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.09.2021 року № 19592 про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «БІМ ФОРС» критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «БІМ ФОРС» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судовим рішенням у справі № 420/18683/21, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення від 09.09.2021 року № 19592 про відповідність ТОВ «БІМ ФОРС» критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, на яке посилається відповідач-1, та зобов`язано ГУДПС в Одеській області виключити ТОВ «БІМ ФОРС» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

За таких обставин, посилання відповідача-1 у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі на відповідність ТОВ «БІМ ФОРС» критеріям ризиковості згідно п. 8 є безпідставними.

Також, колегія суддів зазначає, що за правилами пп. 4-5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 13 грудня 2019 року за № 1245/34216, далі - Порядок № 520), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно пп. 3, 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем-1, після зупинення реєстрації спірних податкових накладних, для прийняття рішення про реєстрацію ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем були надані до Комісії пояснення із зазначенням підстав виписки ПН, а також до цих пояснень додано, зокрема: договір перевезення № 12/05-1 від 12.05.2020 року, укладений між ТОВ «БІМ ФОРС» (перевізник) та ТОВ «БІМ ФОРС ЛІМІТЕД» (замовник), відповідно до предмету якого перевізник зобов`язується доставити довірений йому замовником вантаж до пункту призначення, забезпечити його цілісність та схоронність, та передати його особі (вантажоодержувачу), яка має право на одержання вантажу (товару), а замовник зобов`язується сплатити плату за перевезення; акти надання послуг від 04.06.2021 року, від 07.06.2021 року, від 13.06.2021 року, від 15.06.2021 року, від 20.06.2021 року на загальну суму 33600 грн.; акти надання послуг від 09.07.2021 року, від 14.07.2021 року, від 16.07.2021 року, від 21.07.2021 року, від 24.07.2021 року, від 27.07.2021 року на загальну суму 33600 грн.; акти надання послуг від 04.08.2021 року, від 06.08.2021 року, від 09.08.2021 року, від 23.08.2021 року на загальну суму 16800 грн.; товарно-транспортні накладні; виписку з ЄДРПОУ, витяг з реєстру платника ПДВ, штатний розпис, статут, договори оренди, повідомлення про об`єкти оподаткування.

Однак, в оскаржуваних рішеннях про відмову в реєстрації податкових накладних фактично було лише процитовано положення пунктів 5, 11 Порядку № 520, тобто, викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку податкового органу, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувані рішення від 28.06.2022 року № 6968566/43519155, від 12.07.2022 року № 7039028/43519155 прийняті з підстав ненадання позивачем усіх первинних документів без підкреслення, яких саме документів не надано (хоча форма рішення надає таку можливість).

Водночас, як вже зазначалось колегією суддів, після зупинення реєстрації спірних ПН позивачем були надані контролюючу органу пояснення та первинні документи щодо наданих послуг з організації перевезень вантажів, зокрема, договір з контрагентом, акти надання послуг, ТТН.

В оскаржуваних рішеннях не визначено підстав для не прийняття до уваги наведених первинних документів позивача, а також відсутні посилання на невідповідність цих первинних документів вимогам чинного законодавства.

Також, оскаржуване рішення від 25.08.2022 року № 7246981/43519155 прийнято з підстав неподання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної в ПН, реєстрацію якої зупинено.

Проте, наведені відповідачем-1 обставини не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки позивачем подавались пояснення щодо кожної ПН, реєстрацію якої зупинено, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про надання пояснень та документів для реєстрації ПН.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі відповідач-1 визнає обставини щодо подання позивачем на розгляд комісії пояснень та первинних документів для реєстрації кожної ПН, у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі наявні відповідні посилання на ці пояснення та документи.

Що стосується посилань відповідача-1 у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі на те, що дати складання актів надання послуг, які подані контролюючому органу в якості підстав для виписки спірних ПН, не відповідають датам цих податкових накладних, що суперечить п. 187.1 ст. 187 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пункту 201.4 статті 201 ПК України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

У поясненнях до податкового органу та в ході розгляду справи позивач вказав на те, що протягом червня, липня, серпня 2021 року ним надавались послуги по організації перевезення вантажу на підставі договору перевезення № 12/05-1 від 12.05.2020 року, укладений між ТОВ «БІМ ФОРС» (перевізник) та ТОВ «БІМ ФОРС ЛІМІТЕД» (замовник), про що складені акти надання послуг від 04.06.2021 року, від 07.06.2021 року, від 13.06.2021 року, від 15.06.2021 року, від 20.06.2021 року на загальну суму 33600 грн., акти надання послуг від 09.07.2021 року, від 14.07.2021 року, від 16.07.2021 року, від 21.07.2021 року, від 24.07.2021 року, від 27.07.2021 року на загальну суму 33600 грн., акти надання послуг від 04.08.2021 року, від 06.08.2021 року, від 09.08.2021 року, від 23.08.2021 року на загальну суму 16800 грн.

На підставі наведеного, ТОВ «БІМ ФОРС» на отримувача послуг ТОВ «БІМ ФОРС ЛІМІТЕД» виписано податкові накладні № 4 від 30.06.2021 року на загальну суму 33600 грн., № 1 від 31.07.2021 року на загальну суму 33600 грн., № 3 від 31.08.2021 року на загальну суму 16800 грн. (організація перевезень вантажів).

Таким чином, у спірних правовідносинах, у відповідності до вимог пункту 201.4 статті 201 ПК України, позивачем складені податкові накладні щодо постачання послуг, що мають ритмічний характер, не пізніше останнього дня місяця, в якому такі послуги надавались, на підтвердження чого контролюючому органу подані акти надання послуг.

Колегія суддів зазначає, що загальна вартість наданих послуг, наведена у складених актах надання послуг, відповідає вартості цих послуг, що визначена у спірних податкових накладних.

Як в оскаржуваних рішеннях, так і в ході розгляду справи, відповідач-1 не посилається на недотримання позивачем наведених вимог пункту 201.4 статті 201 ПК України.

З огляду на викладене, доводи відповідача-1 про те, що дати складання актів надання послуг, які подані контролюючому органу в якості підстав для виписки спірних ПН, не відповідають датам цих податкових накладних є безпідставними.

Колегія суддів зазначає, що згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, не виконання відповідачем-1 обов`язку доказування, встановленого частиною другою статті 77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішень (що вони прийняті обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та згідно вимог Порядків №№ 1165, 520), є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Що стосується доводів апеляційної скарги відповідача-1 щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині зобов`язання ДПС зареєструвати ПН, колегія суддів зазначає наступне. Так, згідно п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням. Таким чином, п. 20 Порядку № 1246 прямо передбачено, що реєстрація ПН/РК на підставі рішення суду здійснюється за датою зазначеною у цьому рішенні суду, а тому, за встановлених у справі обставин щодо протиправності рішень про відмову у реєстрації ПН, зобов`язання зареєструвати ПН, покладені судом, відповідають наведеним вимогам Порядку № 1246, що повністю спростовує доводи апеляційної скарги відповідача-1.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача-1 спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Що стосується заяви позивача про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Частиною 9 статті 139 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто, не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката

У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У п. 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Позивач просить стягнути на його користь 5000 грн. компенсації витрат на правничу допомогу, понесену у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, на підтвердження чого надано договір про надання правничої (правової) допомоги від 01.11.2022 року, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «К.Е.Й.С.», додаток № 5 від 05.06.2023 року до цього договору, в якому визначено розмір гонорару за надання правової допомоги у суді апеляційної інстанції 5000 грн., акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 12.06.2023 року у сумі 5000 грн.

В свою чергу, відповідачем-1 подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Досліджуючи питання щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що оцінка дій щодо надання клієнту правової допомоги у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору та його ціни, оскільки дана справа є справою незначної складності, розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження, та стосується лише вирішення питання щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження, з огляду на зміст та обсяг робіт проведених адвокатом в суді апеляційної інстанції (підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про залучення до матеріалів справи пояснень щодо ПН), пов`язаність цих витрат з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, значення справи для сторін, а також клопотання відповідача про зменшення судових витрат, колегія суддів приходить до висновку, що на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2500 грн. В свою чергу, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу у даній справі.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІМ ФОРС» () судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн., понесених в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 24.07.2023 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: І.О. Турецька

Суддя: О.А. Шевчук