Справа № 761/13923/21
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/61/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.,

при секретарі: Колзаковій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу превенції Дарницького Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Степаненка Руслана Петровича, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021р. ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора відділу превенції Дарницького Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Степаненка Р.П. (далі по тексту - відповідач 1), Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі по тексту - відповідач 2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП за те, що 03 квітня 2021р. о 14:00 год. по вул. Здолбунівська, 17 в м. Києві у торгівельному центрі «Ашан» було виявлено ОСОБА_1 , який перебував там без засобів індивідуального захисту (без маски), чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 44-3 КУпАП України. З вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки докази, які доводять його вину, відсутні. Крім того, як зазначає позивач, він зайшов до торгівельного центру «Ашан» прикриваючи ніс і рот рукою та попросив касира надати йому маску, оскільки не має грошей для її придбання, на що йому відмовили, а тому, позивач просить суд скасувати постанову ГАБ №480201 від 03 квітня 2021р. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, а справу - закрити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021р. відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником відповідача 2 було надіслано відзив до суду, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на його необґрунтованість. До постанови, в підтвердження викладених в ній обставин, додаються відеозапис, рапорти працівників поліції, фотоматеріали, пояснення самого правопорушника.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 03 квітня 2021р. інспектором відділу превенції Дарницького Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Степаненком Р.П. була винесена постанова серії ГАБ №480201 від 03 квітня 2021р., по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, згідно якої притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, який 03 квітня 2021р. о 14:00 знаходився в торгівельному центрі «Ашан» без засобів індивідуального захисту (без маски), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Таким чином, відповідачем була складена постанова серії ГАБ №480201 від 03 квітня 2021р. відносно позивача відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06 листопада 2020р. за №1000-IX, який набрав чинності 21 листопада 2020р., внесено зміни до КУпАП, а саме, ст. 44-3 КУпАП доповнено ч. 2 такого змісту: «Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Зазначеним Законом внесено зміни до ст. 222 КУпАП, яка визначає повноваження органів національної поліції з розгляду справ про адміністративні правопорушення, шляхом доповнення ч. 1 ст. 222 КУпАП, після цифр « 44» словами і цифрами «частина друга статті 44-3».

З огляду на викладене з 21 листопада 2020р. до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено, що з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 19 грудня 2020р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р.№211«Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., №23, ст. 896, №30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р.№392«Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно з п. 1 постанови Кабінета Міністрів України від 09 грудня 2020р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., №23, ст. 896, №30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., №43, ст. 1394, №52, ст. 1626) та від 22 липня 2020р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.276 КУпАП здійснена відповідачем 1 за місцем його перебування та виконання ним посадових обов`язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, що також відповідає вимогам ст. 222 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії відповідача 1 про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП, є законними та такими, що були вчинені із дотриманням встановлених правил, що підтверджується наданим відповідачем відеозаписом від 03 квітня 2023р., та письмовими поясненнями самого правопорушника, який зазначив, що він зайшов до торгівельного центру «Ашан» прикриваючи ніс і рот рукою.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем 1 прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки вона була складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, в той же час відповідачем надано докази, з яких вбачається вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 44-3 КУпАП,

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає позов безпідставним, недоведеним та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 44-3, 251, 258, 268, 283, 284, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 7-9, 72-78, 241-246, 250, 286, 293 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Інспектора відділу превенції Дарницького Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві Степаненка Руслана Петровича (місцезнаходження: м. Київ, вул. Олександра Кошиця, буд. 3А), Головного управління Національної поліції у м. Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: