Справа № 600/3387/23-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/3387/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області від 08 травня 2023 року №4/ДС "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким застосовано до ОСОБА_1 , начальника Вижницького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Чернівецькій області;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області судові витрати на оплату професійної правової допомоги та судовий збір.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що при прийнятті наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, відповідачем допущено порушення процедури проведення дисциплінарного провадження, порядку застосування дисциплінарного стягнення, а також помилково встановлено наявність ознак дисциплінарного проступку.

Так, під час дисциплінарного провадження позивачеві не було надано можливості реалізувати своє право на своєчасне ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарного провадження, у тому числі позбавлено можливості заявити про необхідність отримання пояснень у інших посадових осіб за місцем роботи, для встановлення наявності вини (умислу) у діях останнього щодо вчинення дисциплінарного проступку.

Крім цього, дисциплінарною комісією не з`ясовано та не встановлено обставин, що вказували б на наявність вини, в діях позивача як посадової особи, характеру та тяжкості дисциплінарного проступку, що вказує на неповноту та не об`єктивність проведення дисциплінарного провадження.

За наведених міркувань позивач вважає, що оскаржуваний наказ про оголошення догани є незаконним, протиправним, безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Також вважає, що в спірному наказі від 08.05.2023 року №4/ДС про застосування дисциплінарного стягнення, відповідачем не наведено обґрунтованих мотивів відхилення доводів позивача, викладених у поясненнях з приводу подій, у зв`язку з якими було порушено дисциплінарне провадження, відсутні підтверджені факти порушення обов`язків, пов`язаних з виконанням службових повноважень, обставин викладених в акті, фактів притягнення НАЗК до відповідальності підлеглих останнього.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Заперечуючи проти позову зазначив, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області порушено дисциплінарне провадження стосовно позивача, в ході якого комісією підтверджено вчинення останнім дисциплінарного проступку, а саме: порушення частини першої пункту 2.3 розділу II Порядку організації заходів із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в органах Державної податкової служби, затвердженого наказом ДПС від 26.05.2019 року № 226 (зі змінами).

Крім того, позивачем не забезпечено належного контролю щодо виконання посадових обов`язків працівниками підрозділу, в частині підтвердження права на податкову знижку та повернення надміру утриманих сум на підставі поданих платниками податків (в т. ч. ОСОБА_2 ) податкових декларацій; неналежне виконання посадових обов`язків начальника відділу щодо організації, забезпечення контролю у межах компетенції за виконанням підрозділу законів України, указів Президента України, інших нормативних документів (п. 4.1.3 Положення про відділ); неналежне виконання посадових обов`язків начальника відділу щодо вжиття, у межах компетенції, заходів щодо запобігання корупції і контролю їх реалізації (п. 4.1.24 Положення про відділ).

Також вважає, необґрунтованими твердження позивача про порушення процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності, що спростовується матеріалами справи.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

2. Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача, про розгляд справи з викликом осіб.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Згідно запису в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 20.08.2009 року ОСОБА_1 починаючи з 22.12.2020 року працює на посаді начальника Вижницького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Чернівецькій області.

2. На підставі наказу Головного управління ДПС у Чернівецькій області №15 від 24.01.2023 року посадовими особами відповідача проведено тематичну перевірку щодо можливого порушення спеціального і антикорупційного законодавства під час виконання посадових обов`язків заступника начальника Вижницького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ОСОБА_2 та перевірки вивчення, оцінки стану додержання антикорупційного законодавства працівниками Вижницького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб, зокрема, його безпосереднього керівника - начальника Вижницького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Чернівецькій області ОСОБА_1 .

3. За результатами проведення тематичної перевірки складено акт від 24.02.2023 року № 2/24-13-14-14 яким встановлено, зокрема, що начальником Вижницького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Чернівецькій області ОСОБА_1 порушено вимоги частини першої п. 2.3 розділу II Порядку організації заходів із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в органах Державної податкової служби, затвердженого наказом ДПС України від 26.05.2019 № 226 (зі змінами) в частині:

- здійснення у відділі особистого контролю за дотриманням вимог Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту підлеглими працівниками та необхідності вжиття заходів, спрямованих на запобігання чи врегулювання конфлікту інтересів у спосіб та строки, визначені Законом.

- не вжиття заходів при виконанні посадових обов`язків начальника відділу щодо отримання доступу та оформлення кваліфікованого електронного підпису для роботи з Реєстром повернення ПДФО, та як наслідок порушення Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення (перерахування) платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 №60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.04.2019 за №370/33341, при оформленні електронних повідомлень на повернення з бюджету сум надміру утриманих (сплачених) сум ПДФО за 2020-2021 роки, направлених до фінвідділу 27.04.2021 та 04.05.2022 року на підставі поданих ОСОБА_2 декларацій державним службовцем ОСОБА_1.

Крім того, ОСОБА_1 , не забезпечено належного контролю щодо виконання посадових обов`язків працівниками підрозділу, в частині підтвердження права на податкову знижку та повернення надміру утриманих сум на підставі поданих платниками податків (в т. ч. ОСОБА_2 ) податкових декларацій; неналежне виконання посадових обов`язків начальника відділу щодо організації, забезпечення контролю у межах компетенції за виконанням підрозділу законів України, указів Президента України, інших нормативних документів (п. 4.1.3 Положення про відділ); неналежне виконання посадових обов`язків начальника відділу щодо вжиття, у межах компетенції, заходів щодо запобігання корупції і контролю їх реалізації (п. 4.1.24 Положення про відділ).

4. Наказом Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 55 від 15.03.2023 року порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника Вижницького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС ОСОБА_1 .

5. Зі змісту листа № 8/24-13-ДК від 20.03.2023 року вбачається про те, що ОСОБА_1 Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ГУ ДПС у Чернівецькій області запрошено особисто прийняти участь у засіданні Дисциплінарної комісії та запропоновано надати пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Також, цим листом його повідомлено, що відповідно до ст. 76 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889 - VIII «Про державну службу» він має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення, вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

6. Листом № 21/24-13-ДК від 17.04.2023 року Дисциплінарною комісією проінформовано позивача про необхідність надання письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889 - VIII «Про державну службу» та зазначено умови та наслідки подання/неподання таких пояснень.

7. Судом також встановлено, що позивач скористався правом подання письмових пояснень на розгляд Дисциплінарної комісії для взяття до відома.

Зі змісту пояснень позивача судом встановлено, що останньому не було відомо про те, що його підлеглий ( ОСОБА_2 ) саме як фізична особа, скористався правом на отримання податкової знижки та проведення ГДІ підрозділу ОСОБА_8 камеральної перевірки поданої ОСОБА_2 декларації. Крім того, в період подання ОСОБА_2 декларації позивач перебував у відпустці з 03.05.2022 року.

8. 08.05.2023 року ГУ ДПС у Чернівецькій області розглянувши подання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ від 17.04.2023 року № 20/24-13-ДК щодо неналежного виконання посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом України "Про державну службу" під час виконання позивачем посадових обов`язків прийнято наказ №4/ДС, яким на підставі пункту 5 частини 2 статті 65, статей 66 та 77 Закону України від 10 грудня 2015 року "Про державну службу", начальнику Вижницького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Чернівецькій області ОСОБА_1 оголошено догану, та відповідно до пункту 7.1 "Положення про преміювання працівників Головного управління ДПС у Чернівецькій області", пункту 4.17 "Порядку взаємодії структурних підрозділів ГУ ДПС у Чернівецькій області при встановленні деяких надбавок державним службовцям та працівникам, які виконують функції з обслуговування", затверджених наказом ГУ ДПС від 22.10.2020 №4/ВП "Про порядок організації бухгалтерського обліку та про деякі фінансові питання" зі змінами, позбавлено премії в повному обсязі та скасовано надбавку за інтенсивність праці за травень 2023 за вчинення дисциплінарного проступку, що полягає у порушенні частини першої п. 2.3 розділу II Порядку організації заходів із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в органах Державної податкової служби, затвердженого наказом ДПС від 26.05.2019 №226 (зі змінами) та підпунктів 4.1.3, 4.1.23, 4.1.24, Положення про Вижницький відділ податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1.Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначають правовий статус державного службовця, регулюються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі по тексту - Закон №889-VІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №889-VІІІ державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Частинами 1, 3 статті 5 Закону №889-VIII визначено, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно до частини 1статті 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійна виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Згідно з частиною 1статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягується до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 65 Закону №889-VІІІ передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 65 Закону №889-VІІІ дисциплінарним проступком є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Положеннями частини першої статті 66 Закону №889-VІІІ визначено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частити другої статті 65 Закону №889-VIII, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

За правилами статті 68 Закону №889-VІІІ дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно з частинами 1, 9 - 11 статті 69 Закону №889-VІІІ для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №889-VIII перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Частиною 1 статті 74 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Закону №889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

2. Згідно з пунктом 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами (21.1.1); забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій (21.1.2); забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень (21.1.3).

Відповідно до пункту 21.2 цієї ж статті за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків посадові (службові) особи контролюючих органів несуть відповідальність згідно із законом.

3. Згідно з пунктом 36 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039, за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (керівника державної служби).

Відповідно до частин 1-3 статті 77 Закону №889-VІІІ рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням).

4. Суд надаючи оцінку спірним правовідносинам, ознайомившись з оскаржуваним наказом та матеріалами, які стали підставою для його прийняття, зазначає наступне.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Отже, об`єктивна сторона дисциплінарного проступку повинна складатися з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: Кодексом законів про працю України, Законом України «Про державну службу», правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, в т.ч. дотримання антикорупційного законодавства, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

5. Так, як встановлено судом згідно матеріалів справи, підставами порушення дисциплінарного провадження, як зазначено у наказі від 15.03.2023 року №55 - є акт тематичної перевірки від 24.02.2023 №2/24-13-14-14 та доповідна записка 24.01.2023 №14/24-13-14-09 сектору з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Відповідно до акту тематичної перевірки завідувач сектору з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС - керівник робочої групи вказав, що начальник Вижницького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Чернівецькій області ОСОБА_1 порушив п. 2.3 Наказу ДПС України №226, а саме: не в повній мірі здійснював особистий контроль за дотриманням вимог закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів підлеглими працівниками та не вжив заходів спрямованих на запобігання чи врегулювання конфлікту інтересів у спосіб та строки, визначені Законом.

Крім того, неналежно виконував свої посадові обов`язки згідно положення про відділ, зокрема: 2.2.14 контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору. 4.1.3. організація забезпечення контролю у межах компетенції за виконанням підрозділу законів України, указів Президента України, інших нормативних документів. 4.1.23. організація внутрішніх навчань у структурному підрозділі; 4.1.24. вживати, у межах компетенції, заходів, щодо запобігання корупції і контролювати їх організацію.

В подальшому в акті ГУ ДПС зазначає, що причинами та умовами, що призвели до вчинення пов`язаного з корупцією правопорушенням є неналежне виконання своїх посадових обов`язків та поверхневе знання вимог антикорупційного законодавства працівниками Вижницького відділу ГУ ДПС ОСОБА_1 та іншими, зокрема Наказу ДПС від 26.05.2019 року №226 (зі змінами), ст. 28 Закону та незастосування їх при виконанні посадових обов`язків.

Невжиття відповідних заходів начальником Вижницького відділу ГУ ДПС ОСОБА_1 при виконанні своїх посадових обов`язків щодо отримання дозволу та оформлення КЕП для роботи з Реєстром повернення ПДФО, та як наслідок порушення Наказу Міністерства Фінансів України від 11.02.2019 року №60.

Неналежне здійснення контролю начальника Вижницького відділу ГУ ДПС ОСОБА_1 щодо виконання посадових обов`язків працівників підрозділу, в частині підтвердження права на податкову знижку та повернення надміру утриманих сум на підставі поданих платниками податків податкових декларацій.

6. Разом з тим, на переконання суду, в матеріалах справи відсутні будь - які належні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення підлеглими працівника позивача пов`язаного з корупцією правопорушення. Зокрема, відсутні рішення судів, чи уповноважених органів щодо притягнення зазначених в акті перевірки осіб до відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

В підсумку, за закінченням дисциплінарного провадження комісією належного висновку про наявність чи відсутність у діях державного службовця вини, а відтак і самого дисциплінарного проступку з урахуванням характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності не сформовано.

Також, матеріали дисциплінарного провадження не містять інформації та доказів, які б свідчили про невиконання посадових обов`язків з боку позивача та які призвели до істотних порушень вимог Закону.

При цьому, суд звертає увагу також і на те, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Такими обставинами можуть бути, що пом`якшують відповідальність державного службовця, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка та відсутність дисциплінарних стягнень; 3) високі показники виконання службових завдань, наявність заохочень та урядових відзнак, урядових і державних нагород; 4) вжиття заходів щодо попередження, відвернення або усунення настання тяжких наслідків, які настали або можуть настати в результаті вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника (частина 2 статті 67 Закону).

Водночас, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника. Тобто застосування такого виду дисциплінарного заходу, можливий лише за наявності всіх перелічених обставин.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колеги суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 05.06.2019 у справі №814/934/18 (провадження №К/9901/3830/19).

Також, у постанові Верховного Суду від 12.08.19 №1340/4847/18, суд наголосив, що саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу.

Отже, в оскаржуваному наказі є лише посилання на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм, на які посилається відповідач при обранні виду дисциплінарного стягнення.

Слід звернути увагу і на те, що в оскаржуваному наказі відсутній стислий виклад обставин дисциплінарної справи, в чому полягає саме винна-протиправна дія державного службовця, відсутня також кваліфікація проступку, за допомогою якої можливо встановити тотожність між ознаками дисциплінарного проступку, закріпленого в правовій нормі, і ознаками вчиненого діяння.

За змістом пункту 2.3 Наказу ДПС України від 26.05.2020 № 226 "Про затвердження Порядку організації заходів із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в органах Державної податкової служби" (із змінами), безпосередні керівники в органах ДПС зобов`язані здійснювати особистий контроль за дотриманням вимог Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту підлеглими працівниками.

У підсумку, спірні правовідносини власне і стосуються бездіяльності зі сторони позивача щодо не врегулювання конфлікту інтересів. Натомість, як зазначалось вище в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про вчинене корупційне діяння зі сторони підлеглих працівників, а також у якій формі такі діяння проявились реальний/потенційний конфлікт інтересів. Більше того, на переконання суду, комісією не доведено того факту, що позивач був обізнаний про те, що його підлеглий ОСОБА_2 саме як фізична особа (а не посадова/службова особа), скористався правом на отримання податкової знижки, а також проведення камеральної перевірки щодо такої декларації.

Враховуючи те, що рішення, яке приймається за наслідками дисциплінарного провадження, повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мають значення для його прийняття, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не врахував детально та повно всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, причин та передумов, які призвели до його вчинення, що в свою чергу є підставою для скасування оскаржуваного наказу.

7. Суд також відхиляє твердження відповідача про порушення підлеглими позивача антикорупційного законодавства, та не вжиття заходів позивачем із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів в органах податкової служби, оскільки в матеріалах справи як зазначалось вище, відсутній жодний документ, який містить інформацію, про підтвердження факту вчинення та/або притягнення до відповідальності за таке порушення.

Водночас, така інформація відсутня і в матеріалах дисциплінарної справи відносно позивача.

8. Разом з тим, суд також відхиляє в частині і аргументи позивача, щодо порушення процедури проведення дисциплінарної провадження відносно позивача, як такі, що спростовуються матеріалами, які містять в справі.

9. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України суд повинен перевірити чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, чи прийнято рішення пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіреними судом обставинами встановлено, що оскаржуване рішення прийнято із порушенням принципу пропорційності, а саме, порушення які покладені в основу прийнятого рішення не співмірні з наслідками, що застосовані саме до позивача.

Відтак, суд вважає, що відповідач приймаючи спірне рішення не дотримався принципу співмірності між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Висновки суду, які наведені вище очевидно вказують на те, що спірне рішення не узгоджується з вимогами частини 2 статті 2 КАС України.

Окремо суд звертає увагу на те, що відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази і довести певні обставини, які свідчать про правомірність його дій/бездіяльності, законність прийнятих рішень. Однак, відповідач у згаданих правовідносинах, не спростував доводів позивача щодо протиправності прийнятого рішення.

За нормами статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 90 КАС України передбачено, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, з урахуваннями встановлених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, що мають значення для справи - суд приходить до висновку про відсутність достатніх та допустимих доказів, які б у своїй сукупності підтверджували обставини правомірності прийнятого відповідачем рішення.

Решта доводів та заперечень відповідача щодо порушень, які пов`язані з функціональними обов`язками позивача, не спростовують висновків суду щодо протиправності спірного рішення.

10. Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам закону в ході розгляду справи суду не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які би свідчили про законність і обґрунтованість оскаржуваного наказу, відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, відтак слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1073,60 грн.

2. Щодо судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У відповідності до ч.3 ст.143 якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В матеріалах справи наявний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Натомість, доказів, які підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат, станом на день прийняття рішення до суду не подано.

Таким чином, підстави для розподілу витрат на правову допомогу відсутні.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області від 08 травня 2023 року №4/ДС "Про застосування дисциплінарного стягнення", яким оголошено догану ОСОБА_1 , начальнику Вижницького відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Чернівецькій області.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, ).

Суддя О.В. Боднарюк