Справа № 640/33297/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Файдюк В.В., суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 1 квітня 2019 року основного розміру його пенсії;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а саме: - посадовий оклад, - оклад за військове (спеціальне) звання, - процентна надбавка за вислугу років (50%), - робота з таємними виробами, носіями (15%), - надбавка за виконання особливо важливої роботи (46,47%) - щомісячна премія (55,67%) та на підставі оновленої довідки, наданої Державною фіскальною службою України «Про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії» ОСОБА_1 , проведення з 1 квітня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві перерахунку та виплату пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 90% усіх складових грошового забезпечення з урахуванням проведених виплат".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2022 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»; зобов`язано Державну фіскальну службу України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з врахуванням висновків суду в мотивувальній частині даного рішення, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії. В решті позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати оскаржуване рішення в частині відмови зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести перерахування та виплати з 01 квітня 2019 року пенсії за оновленою довідкою, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2022 року - залишено без змін.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та виправлення описки у справі № 640/33297/21 відмовлено.

29 червня 2023 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в справі, в якій він просить повернути йому сплачений ним судовий збір.

Перевіривши доводи вказаної заяви та матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

В силу ч. 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно ч. 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 КАС України, згідно ч. 1 якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки при прийнятті постанови рішення суду першої інстанції не змінювалось і не ухвалювалось нове, то підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Крім того, ч. 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Отже, зважаючи на те, що статтею 7 Закону визначено вичерпний перелік випадків, які є підставою для повернення сплаченого судового збору, апеляційним судом було прийнято апеляційну скаргу до провадження та розглянуто по суті, а не повернуто апелянту, а відмова в задоволенні апеляційної скарги в розумінні Закону не є таким випадком, то у суду немає підстав для задоволення заяви позивача.

Також колегія суддів наголошує на тому, що твердження позивача про те, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат не відповідає дійсності, оскільки ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року розглянуто відповідну заяву позивача та відмовлено у її задоволенні. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що незгода сторони з винесеним судом рішенням в частині відповідної заявленої вимоги є підставою для його оскарження до суду вищої інстанції, а не для повторного подання ідентичних заяв.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 252, 311, 321, 325, 378 КАС України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 640/33297/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В.В. Файдюк

Судді: Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма