Справа № 644/3214/23
Суддя: Бугера О. В.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/3214/23
Провадження № 2-а/644/14/23
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Демченко І.А.,

Позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції Деркача Андрія Володимировича, Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, про визнання постанови протиправною та її скасування, -

УСТАНОВИВ:

На адресу суду, 25.05.2023, подано відповідний адміністративний позов. Позивач просить визнати протиправними дії капітана поліції СРПП ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області Деркача Андрія Володимировича щодо винесення постанови від 17.05.2023 року про накладання адміністративного стягнення відносно нього, скасувати дану постанову серії БАБ №157559 від 17.05.2023 року за ч.2 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, стягнути з Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку з Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області судовий збір.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що інспектором його було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17.05.2023 року о 15.45 годині в с. Гроза, вулиця Зелена, нібито керував транспортним засобом мопедом не маючи права на керування відповідної категорії. Вважав дану постанову незаконною, винесену без доказів, він в присутності свідків просив інспектора надати докази фото чи відеозапису порушення ним нібито правил дорожнього руху, але таких доказів надано не було, справу розглянуто на місці, вважав, що інспектор повинен був скласти протокол, оскільки він оспорював свою провину, просив надати можливість скористатись послугами адвоката.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, просив його задовольнити, суду пояснив, що він перебував поряд із будинком по АДРЕСА_1 , там проживає його брат ОСОБА_2 , який його попросив подивитись мопед, оскільки він не заводився, були якісь проблеми з карбюратором. Коли він зайшов до подвір`я за інструментом, за ним забіг чоловік у військовій формі та почав вимагати вийти із двору, він вийшов та далі вони повідомили, що нібито він керував мопедом та викликали поліцейського з райвідділу ОСОБА_3 .. Повідомляв, що мопед йому не належить, є водійське посвідчення категорії В,С, дійсно не має прав категорії А1, але й мопеда не має. Коли складалась постанова інспектор Деркач А.В. не просив надати документи на мопед, його назву переписував з самого мопеда, що стояв. На неодноразові прохання надати відео де зафіксовано, що він рухався, та саме на мопеді, йому такого відео не було надано. Він звертався до відділу поліції з проханням надати інформацію чи проводилась фіксація його порушення, якщо так, то просив надати відеозаписи, але такі відеозаписи йому надані не були, немає посилання на відеозапис і в постанові.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явились, копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки була отримана уповноваженими особами 03.07.2023 року, про що свідчать зворотні повідомлення. У строк встановлений ухвалою суду для подачі відзиву та доказів на підтвердження обґрунтованості застосування адміністративного стягнення на адресу суду не надходило. Так само, не надходило до суду будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, продовження строку для подачі відзиву та доказів. Окрім того, не було виконану ухвалу суду від 13.07.2023 року щодо надання копії постанови, що є предметом оскарження, оскільки примірник наданий позивачем, що був йому вручений після складання постанови, не дуже чіткої якості. Неявка, відповідача та представника відповідача, відповідно до вимог ст.205 КАС України не є перешкодою в розгляді справи.

Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, оглянувши надані відеозаписи позивачем, встановив наступне.

Позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту громадянина України.

Відповідно до постанови серії БАБ №157559 від 17.05.2023 року, що винесена о 15.45 годині інспектором СРПП ВПД №1 Куп`янського РВП капітаном поліції Деркачем Андрієм Володимировичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за обставин 17.05.2023 року о 15.45 годині в с. Гроза, вулиця Зелена, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом мопедом HORSE НОМЕР_1 , не маючи права керування (відсутня відповідна категорія А), чим допустив порушення п.2.1.А ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень.

Суд не погоджується із доводами позивача щодо протиправності дій відповідача інспектора Деркача А.В. у вигляді не складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП оспорювання особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не покладає на уповноважену особу обов`язку зі складення протоколу про таке правопорушення.

Тобто, інспектор мав повноваження на складання саме відповідної постанови щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому вимоги позивача в частині визнання протиправними цих дій є необґрунтованими.

Оцінюючи правомірність складеної постанови суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 126 КУпАП визначено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до п.2.1.А ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Для керування транспортним засобом мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт, водій повинен мати посвідчення з категорією А1.

Позивач, подаючи позовну заяву, наполягав на тому, що поліцейським не було надано доказів його керування транспортним засобом - мопедом. Окрім того, не було спростовано в ході розгляду справи й доводи позивача щодо неналежності даного транспортного засобу йому та виконання робіт по ремонту даного мопеду на прохання. Тобто, позивач стверджував, що порушень ПДР він не допускав та після тривалого спілкування з працівниками поліції, не зважаючи на його заперечення, було складено постанову.

З наданої суду позивачем відповіді на його звернення ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 19.06.2023 року, вбачається, що фіксація правопорушення здійснювалась згідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію України, за допомогою відео реєстратора та мобільного пристрою Apple IPHONE 12, але при перекиданні відеозапису з відео реєстратора на жорсткий диск, запис з технічних причин не зберігся. Запис буде наданий з мобільного пристрою.

Під час огляду наданого відеозапису позивачем вбачається, що він звертається до інспектора, військового, з проханням надати йому докази, що підтверджують його керування цим мопедом, але відбувається виключно спілкування, мопед перебуває в статичному стані перед подвір`ям, будь-яких даних, які б свідчили про здійснення відео фіксації події на відео реєстратор поліцейським, не міститься, не повідомляє про це й поліцейський. Не містить даних складена постанови про ведення фіксації порушення чи долучення до постанови доказу у вигляді відео файлу, відеозапису порушення за допомогою чи то реєстратора, чи то мобільного пристрою. Не було надано й суду стороною відповідача, для огляду в судовому засіданні, відповідного доказу відеозапису щодо фіксації порушення ПДР позивачем.

Тому суд погоджується із доводами позивача, що будь-яких доказів щодо керування ним транспортним засобом, не було надано та дана обставина не доведена належними та допустимими доказами.

Також, із змісту складеної постанови вбачається, що транспортний засіб мопед належить нібито ОСОБА_1 , хоча з наданої суду копії тимчасового реєстраційного талону вбачається, що відповідний транспортний засіб зареєстрований за іншою особою, дана обставина інспектором під час складання постанови не встановлювалась, дані про реєстрацію права власності не досліджувались.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. В діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог п п.2.1.А ПДР України, а саме керування транспортним засобом, не підтверджується. Обставини, що вказані інспектором в оскаржуваній постанові повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. по справі №742/2663/17, від 29.04.2020 р. по справі №211/4667/16-а, від 08.07.2020 р. по справі №463/1352/16-а.

В даному випадку будь-яких доказів суду з боку відповідача не надано, сама постанова посилань на наявність відео-, фото- фіксації правопорушення, наявність свідків, не містить, навпаки, позивачем надано суду відеозапис спілкування із працівниками поліції, на якому зафіксовано, що він неодноразово звертається з проханням до інспектора з приводу надання підтверджень факту його керування транспортним засобом, чого не було виконано, звертається з проханням надати можливість скористатись правовою допомогою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Зважаючи на викладене, оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, постанова підлягає скасуванню та провадження у справі закриттю.

Враховуючи, що позивачем при подачі позову сплачено судовий збір, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, на користь позивача. Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 540 гривень. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» сплаті при подачі позову при оскарженні постанови про накладання адміністративного стягнення підлягає сплаті судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 536 гривень 80 копійок тобто судовий збір сплачено позивачем надмірно на 3 гривні 20 копійок, що підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст.126, 251, 268, 276, 283, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 243-246, 286 КАС України, ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАБ №157559 від 17.05.2023 року, що винесена інспектором СРПП ВПД №1 Куп`янського РВП капітаном поліції Деркачем Андрієм Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень, провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Харківській області (), повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , суму надмірно сплаченого судового збору в розмірі 3 (три) гривні 20 копійок відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 25.05.2023 року.

Повний текст рішення виготовлений 26.07.2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: суддя О.В. Бугера