Справа № 160/13969/23
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 липня 2023 року Справа №160/13969/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі клопотання представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/13969/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №160/13969/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті з 01.05.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити з 01.05.2022 ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

В позовній заяві заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

До матеріалів справи позивачем додано:

- копію договору №190 про надання правничої допомоги від 13.09.2021;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2392 від 14.11.2011;

- копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1207720.

В рішенні суду вказано, що оскільки належно складених документів на підтвердження витрат на правову допомогу у цій справі суду не надано, у суду відсутні підстави для стягнення витрат на правову допомогу.

26.07.2023 представником ОСОБА_1 подано до суду клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому просив стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

До клопотання представником позивача додано:

- копію додаткової угоди №1 від 31.12.2022 до Договору про надання правової допомоги №190 від 13.09.2021;

- копію Додатку №2 від 01.06.2023 до Договору про надання правової допомоги №190 від 13.09.2021;

- копію рахунку на оплату №342 від 17.07.2023;

- копію акту №2 приймання-передачі наданих послуг від 17.07.2023;

- копію звіту про надану правничу допомогу від 17.07.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

За приписами ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Клопотання розглянуто за наявними матеріалами в справі в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи ухвалити додаткове рішення лише якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд звертає увагу, що в позовній заяві позивач просила стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн та надала документи до позовної заяви на підтвердження таких витрат. Під час розгляду справи судом не встановлено складання повного переліку документів, необхідних для визначення права позивача на відшкодування витрат на правову допомогу, про що було зазначено в рішенні суду.

Отже в рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2023 було розглянуто клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, виходячи з обсягу наданих позивачем документів, в порядку ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, якою передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

В клопотанні про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначає, що надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, позивач не встиг до дня винесення рішення суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено можливість подання доказів розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи або до закінчення судових дебатів (в даному випадку до ухвалення рішення у справі) або після ухвалення рішення лише за умови подання до суду відповідної заяви (про надання додаткових доказів щодо витрат, сплачених у зв`язку з розглядом справи).

Водночас суд звертає увагу на ч. 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Кодексом адміністративного судочинства України передбачено необхідність зазначення та доведення поважності причин, які не дають змогу позивачу або його представнику подати до суду докази понесених витрат на правову допомогу до ухвалення рішення по суті.

Позивачем в позовній заяві не було зазначено про неможливість подання доказів на підтвердження наявних витрат на правову допомогу до ухвалення рішення по суті та про те, що такі докази будуть складенні та надані після ухвалення рішення.

В клопотанні про ухвалення додаткового рішення не зазначено про поважність причин, які перешкодили позивача або його представнику надати відповідні докази.

Судом проаналізовані долучені до клопотання про ухвалення додаткового рішення документи та встановлено, що вони датовані (тобто складені сторонами правовідносин), зокрема, 17.07.2023 рахунок на оплату, акт приймання-передачі наданих послуг, звіт про надану правничу допомогу.

Позивач або представник позивача мали можливість протягом чотирьох робочих днів надати до суду документи, що підтверджують наявність витрат на правничу допомогу, з моменту їх складання до ухвалення рішення по суті, проте відповідні документи надати суду лише на п`ятий день після ухвалення судом рішення, без зазначення причин несвоєчасності їх подання.

Оскільки позивач або представник позивача не зазначили в позовній заяві про подання документів на підтвердження витрат на правову допомогу після ухвалення рішення в порушення ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, та не вказали поважних причин несвоєчасності подання таких документів в порушення ч. 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд робить висновок, що недотримання представником позивача процесуальних вимог щодо розгляду питання про стягнення витрат на правову допомогу унеможливлює вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

З урахуванням прохальної частини позовної заяви, судом вирішено питання судових витрат на підставі поданих до закінчення судових дебатів (ухвалення рішення) доказів.

Крім того, суд зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень у випадку не надання суду відповідних доказів.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В силу наведеної норми клопотання про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 139, 143, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №160/13969/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський