Справа № 464/2287/23
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

26.07.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

з участю секретаря судових засідань Лозинського Т. Р. А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 3 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Харахи Лева Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи позов зазначає, що 03 квітня 2023 року інспектором взводу 3 роти 3 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП Хараху Левом Сергійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №727446. Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню так як до неї не долучено жодного доказу, в тому числі відео та аудіо записи з портативних відео реєстраторів працівників поліції або з патрульного автомобіля. При огляді відеозапису з патрульного автомобіля, які отримано в УПП у Львівській області ДПП, неможливо розпізнати та ідентифікувати осіб, які переходять дорогу. Вказує, що розгляд справи відбувся із значними порушеннями, зокрема, працівники поліції не представились, не показали свої службові посвідчення, не попередили, що ведеться запис на портативні відео реєстратори, не роз`яснено права. Просить позов задоволити.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 09.05.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12 червня 2023 року представником відповідача подано на адресу суду відзив на позовну заяву. Вказує, що інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, а тому зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено. Розгляд справи відбувався в присутності особи. На відеозаписі з відео реєстратора службового автомобіля чітко видно, що позивач починає рух через пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з безпідставністю таких.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №717446, 03 квітня 2023 року о 02 год. 35 хв. у м. Львові по вул. Угорська, 28 ОСОБА_1 переходив регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 4.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 127 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свої рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протоколу повноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справ вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігай: правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі «Правила дорожнього руху»).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КУпАП встановлено, що непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших, правил дорожнього руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про Дорожній рух», до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах, колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Також, згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про Дорожній рух» встановлено, що пішохід зобов`язаний: рухатися по тротуарах, пішохідних або велосипедних доріжках, узбіччях, а в разі. їх відсутності - по краю проїзної частини автомобільної дороги чи вулиці; перетинати проїзну частину автомобільної дороги, вулиці по пішохідних переходах, а в разі їх відсутності - на перехрестях по лінії тротуарів і узбіч; керуватися сигналами регулювальника та світлофора в місцях, де дорожній рух регулюється; не затримуватися і не зупинятися без необхідності на проїзній частині автомобільної дороги, вулиці і залізничному переїзді; не переходити проїзну частину автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, поза пішохідними переходами при наявності роздільної смуги, а також у місцях, де встановлені пішохідні чи дорожні огородження; стримуватися від переходу проїзної частини при наближенні транспортного засобу з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; не виходити на проїзну частину із-за нерухомого транспортного засобу або іншої перешкоди, що обмежує видимість, не переконавшись у відсутності транспортних засобів, що наближаються.

Пункт 4.7 ПДР України, передбачає, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до частин другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Факт вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП підтверджується відеозаписом на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення (Backup_20230403_023500_ch1). На відеозаписі, незважаючи на те, що відеофіксація здійснена в темну пору доби та запис чорно-білий, чітко зафіксовано як позивач почав переходити пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, так як горіла верхня секція пішохідного світлофора. При вертикальному розміщенні світлофора червоне світло знаходиться зверху, зелене внизу.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач фактично визнає порушення ним правил дорожнього руху вказуючи «на вулиці Угорській м. Львова, де розміщений світлофор, на червоне світло якого, нібито я переходив, як пішохід, по праву сторону знаходиться знак тупик, і як видно з відео, що 03.04.2023 року у період часу з 02:55 по 03:48 год. там не проїхав жоден автомобіль і не пройшов жоден пішохід. Отже, це порушення ПДР є малозначним, адже не становить жодної небезпеки для будь якого учасника дорожнього руху, не посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян та встановлений порядок управління».

Однак суд зазначає про те, що, будь-які умови або пізня пора доби не дають право громадянам порушувати Правила дорожнього руху та своїми діями створювати небезпеку для дорожнього руху.

Крім цього, судом встановлено, що під час розгляду справи, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відеозаписом з портативного відео реєстратора патрульного інспектора ( кліп -1, мітка часу 02:51:56).

Також, з дослідженого судом відеозапису події встановлено, що розгляд справи про дане адміністративне правопорушення відбувся з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема, поліцейський, що розглядав справу, оголосив, яка справа розглядається, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права і обов`язки особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, яке саме правопорушення мало місце, копія постанови постанови позивачу вручено у день її складення не було, так як ОСОБА_1 відмовився від підписання постанови.

Натомість, згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395, копія постанови вручається під підпис.

Таким чином, судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом зі службового відео реєстратора інспекторів патрульної поліції. Інші обставини, зазначені позивачем у позові, не можуть бути підставою для його задоволення, оскільки не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення.

Тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КУпАП, є доведеним.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 79 90, 139, 241, 243-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 3 роти 3 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Харахи Лева Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

З урахуванням ч.4 ст. 286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ванівський Ю.М.