Справа № 420/6621/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6621/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд, з урахуванням уточнень від 28.04.2023 року вхід. № ЕС/4028/23, визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 24.03.2023 № 04 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугою років з 01.02.2021, та виплаті її без обмеження максимальним розміром, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 01.02.2021 у порядку та розмірах, визначених ч. ч. 2-4, 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», п. 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911- VІІІ та п.п. 1, 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, тобто із розрахунку 60% від середньомісячної суми виплат, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за будь-які 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією, розділених на 60, з коригуванням із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього та із врахуванням суми посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 19.01.2023 № 14-18вих-23, та виплачувати таку пенсію без обмеження її максимальним розміром, з виплатою різниці між отриманою та належною до виплати сумами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.03.2023 ОСОБА_1 , у зв`язку з підвищенням заробітної плати (грошового забезпечення) прокурорів з 01.01.2021, через електронний кабінет на Порталі електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії за вислугою років з урахуванням положень ч. ч. 2- 4, 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», п. 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VІІІ та п.п. 1, 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ з 01.02.2021, тобто із включенням в заробіток для обчислення пенсії розміру виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років) за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60 з коригуванням зазначених виплат із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього, а також без обмеження її максимального розміру на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 19.01.2023 № 14-18вих-23 про складові заробітної плати (грошового забезпечення) за 60 календарних місяців роботи підряд перед перерахунком пенсії. За вказаним зверненням позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 24.03.2023 прийняте рішення про відмову в його задоволенні, відомості про яке внесені до електронного кабінету позивача на Порталі електронних послуг Пенсійного фонду України. Отже, наведеним рішенням позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з 01.02.2021 на підставі ч.ч. 2-4, 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», тобто із включенням в заробіток для обчислення пенсії розміру виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років) за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60 з коригуванням зазначених виплат із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього, а також п. 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VІІІ та п.п. 1, 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, тобто без обмеження її максимальним розміром. Проте, позивач вважає зазначене рішення відповідача незаконним, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими, з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід. № ЕП/12956/23 від 18.04.2023 р.), наголошуючи, зокрема, що за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 , станом на 17.03.2023 основний розмір пенсії становить 37079,28 грн. (60% від заробітної плати 61798.80 грн.). Після проведення перерахунку з врахуванням довідки від 19.01.2023 №14-18, основний розмір пенсії становить 29952,00 грн. (60% від розміру заробітної плати 49920,00грн.). На підставі вищезазначеного Головне управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення №04 від 24.03.2023 про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачу згідно довідки від 19.01.2023 №14-18, у зв`язку з недоцільністю.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (вхід. № ЕС/5473/23 від 31.05.2023 р.), наголошуючи, зокрема, що до заяви про перерахунок пенсії за вислугу років від 17.03.2023 Позивачем була надана довідка від 19.01.2023 №14-18 вих.-23 про складові заробітної плати/грошового забезпечення станом на 01.01.2021. На підставі заяви від 17.03.2023 та довідки від 19.01.2023 №14-18 вих.-23 про складові заробітної плати/грошового забезпечення ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії. Згідно протоколу про перерахунок пенсії від 24.03.2023 розмір пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням надбавок, встановлених нормами чинного законодавства, з 01.02.2021 склав 30434,25грн., з урахуванням обмеження максимальним розміром 17690,00грн. Перерахунок проводився з розрахунку 60% від заробітної плати, зазначеної у довідці від 19.01.2023 №14-18 вих.-23 про складові заробітної плати/грошового забезпечення станом на 01.01.2021 в розмірі 49920,00грн. Оскільки, при проведенні перерахунку розміру пенсії за вислугу років, її розмір зменшився, було прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

Ухвалою суду від 04 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/6621/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року залучено до участі у справі № 420/6621/23 в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ). Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи № 420/6621/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головного управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, та отримує пенсію з 23.09.2020 року, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-ХII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХII), у розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати.

19.01.2023 року Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил Яровому С.О. видано довідку № 14-18вих-23 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій станом на 01.01.2021 року, відповідно до якої для перерахунку пенсії позивача має бути застосовано грошове забезпечення виходячи з наступних його складових та у розмірах: посадовий оклад у сумі 38400,00 грн., надбавка за вислугу років у сумі 11520,00 грн. Усього: 49920,00.

17.03.2023 ОСОБА_1 через електронний кабінет на Порталі електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про здійснення перерахунку пенсії за вислугою років з урахуванням положень ч.ч. 2- 4, 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», п. 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VІІІ та п.п. 1, 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ з 01.02.2021, тобто із включенням в заробіток для обчислення пенсії розміру виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років) за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60 з коригуванням зазначених виплат із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього, а також без обмеження її максимального розміру на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 19.01.2023 № 14-18вих-23 про складові заробітної плати (грошового забезпечення) за 60 календарних місяців роботи підряд перед перерахунком пенсії.

За вказаним зверненням позивача Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області, опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, та прийнято Рішення про відмову в перерахунку пенсії 24.03.2023 прийняте рішення № 04, зазначивши, що при проведенні перерахунку розмір пенсії зменшується, тому прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії по вислузі років згідно Закону з врахуванням довідки про заробітну плату про складові заробітної плати від 19.01.2023 № 14-18.

Вважаючи означену позицію суб`єкта владних повноважень протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» у статтю 50-1 Закону № 1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» у статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри « 70» замінено цифрами « 60».

За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

Водночас 15.07.2015 набрав чинності Закон № 1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон № 1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

З набранням чинності Законом № 1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Так, реалізація права позивача на перерахунок пенсії забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019 №7-р (ІІ)/2019, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом, відповідач не заперечує обставин щодо наявності права у позивача на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII та на підставі довідки Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 19.01.2023 № 14-18вих-23.

Проте, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на підставі цієї довідки, відповідач Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зазначив, що при проведенні перерахунку розмір пенсії зменшується, тому прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії по вислузі років згідно Закону з врахуванням довідки про заробітну плату про складові заробітної плати від 19.01.2023 № 14-18.

Отже, спірними є висновки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії на підставі довідки Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 19.01.2023 № 14-18вих-23 з урахуванням обмеження максимальним розміром пенсії.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульовано Законом № 1697-VII, а саме статтею 86, згідно із частиною другою якої пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

За правилами частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд наголошує, що з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої встановлені обмеження пенсії максимальним розміром з моменту набрання чинності цим законом.

Так, Законом України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, встановлено на рівні з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Отже, оскільки судом встановлено, що внаслідок умовного перерахунку пенсії позивача на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 19.01.2023 № 14-18вих-23 її розмір перевищив десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність станом на 01.02.2021 і з обмеженням становитиме 17 690, 00 грн., проводити перерахунок позивачу пенсії, яку він отримує у розмірі 37 642,53грн (з розрахунку 60 від розміру заробітної плати 61798,80 грн.) і з обмеженням становить 20930, 00 грн., у бік зменшення є недоцільним, а відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, приймаючи оскаржуване рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивача від 24.03.2023 року № 04, з наведених вище мотивів, на думку суду, діяло на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Щодо зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимального розміру пенсії, суд зазначає наступне.

За змістом статті 2 Закону № 3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

Положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Отже, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону № 1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.

Так, з матеріалів справи вбачається, що внаслідок перерахунку пенсії позивача його розмір перевищив максимальний, а відтак, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, якими передбачено обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром, також є безпідставними, та відповідно задоволенню не підлягають.

Так, аналізуючи питання правомірності встановлення таких обмежень, необхідно зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо можливості встановлення обмежень розміру соціальних виплат.

Зокрема, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 N 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке «поле» для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.

Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.

За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria (заява № 2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява № 17767/08)).

Хоча виплати соціального страхування є «майном» у розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав.

Водночас, розмір пенсії працівників прокуратури, з урахуванням встановлених обмежень максимальною сумою, залишається вищим середньомісячного розміру пенсії в Україні. Тобто, встановлення максимального розміру пенсії для працівників прокуратури не поставило їх у невигідне становище, оскільки їх право на соціальне забезпечення було за ними збережене, вони не були позбавлені своїх засобів для існування і не були піддані ризикові недостатності таких засобів для життя. Тому встановлення максимального розміру пенсії не можна вважати таким, що поклало на працівників прокуратури надмірний чи непропорційний тягар, чи порушило їх право на мирне володіння своїм майном.

При цьому, таке обмеження не є дискримінаційним, оскільки стосується не лише працівників прокуратури, а й інших категорій пенсіонерів, зокрема поширюється на пенсії, призначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року у справі № 580/5962/20.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 24.03.2023 № 04 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугою років з 01.02.2021, та виплаті її без обмеження максимальним розміром, та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 01.02.2021 у порядку та розмірах, визначених ч. ч. 2-4, 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», п. 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911- VІІІ та п.п. 1, 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, тобто із розрахунку 60% від середньомісячної суми виплат, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за будь-які 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією, розділених на 60, з коригуванням із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього та із врахуванням суми посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 19.01.2023 № 14-18вих-23 та виплачувати таку пенсію без обмеження її максимальним розміром, з виплатою різниці між отриманою та належною до виплати сумами, є такими що не підлягають задоволенню з вище окреслених підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, не є правомірними, а отже не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 щодо визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 24.03.2023 № 04 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугою років з 01.02.2021, та виплаті її без обмеження максимальним розміром, та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 01.02.2021 у порядку та розмірах, визначених ч. ч. 2-4, 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», п. 3 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911- VІІІ та п.п. 1, 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІІІ, тобто із розрахунку 60% від середньомісячної суми виплат, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за будь-які 60 календарних місяців підряд перед зверненням за пенсією, розділених на 60, з коригуванням із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього та із врахуванням суми посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 19.01.2023 № 14-18вих-23 та виплачувати таку пенсію без обмеження її максимальним розміром, з виплатою різниці між отриманою та належною до виплати сумами, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 26.07.2023 р., з урахуванням знаходження судді Ю.В. Харченко у відпустці, у період часу з 12.05.2023 р. по 06.06.2023 р., а також на лікарняному - з 07.06.2023 р. по 14.06.2023 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко

.