Справа № 240/17707/22
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17707/22

Головуючий у 1-й інстанції: Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

25 липня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15 липня 2021 року №112;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити батьку ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 1/4 від 500-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у зв`язку зі смертю сина підполковника ОСОБА_2 .

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є батьком померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що вказано у свідоцтві про смерть Серії НОМЕР_2 , яке міститься в матеріалах справи.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №010-1094 від 05.03.2021 причиною смерті стала хронічна ішемічна хвороба серця.

За змістом висновку експертного дослідження № 011-1094-2021 (початого 05.03.2021 та закінченого 25.03.2021), який міститься в матеріалах справи, смерть ОСОБА_2 , настала від хронічної ішемічної хвороби серця на фоні алкогольної інтоксикації з розвитком гострої серцевої недостатності.

Відповідно до витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 12.03.2021 №112, захворювання та причини смерті підполковника ОСОБА_2 пов`язані з проходженням військової служби.

Як зазначено у позовній заяві, 26.05.2021 члени сім`ї померлого звернулися із заявами та переліком необхідних документів до Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю підполковника ОСОБА_2 , передбачену ст. 16 Закону №2011-ХІІ.

У відповідь на звернення від 26.05.2021 Київський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, листом № 1076 від 10.02.2022 повідомив, що відповідно до Протоколу №112 від 19.07.2021 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги - батьку, матері, дружині та сину померлого відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги. Підставою для відмови слугував факт перебування померлого під час смерті у стані алкогольного сп`яніння.

Позивач вважаючи, що при прийнятті рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги Міністерство оборони України неправильно застосовує та тлумачить закон, а тому звернувся до суду за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначені Законом № 2011-ХІІ.

Соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі (ст.1 Закон № 2011-ХІІ).

Дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти (пункт 2 частини першої статті 3 Закону № 2011-ХІІ).

У той час, дія цього Закону не поширюється на членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які загинули чи померли під час проходження військової служби (зборів), проходження служби у резерві внаслідок вчинення ними кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста сталася внаслідок вчинення ними дій у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, чи є наслідком навмисного заподіяння собі військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом тілесного ушкодження (ч.1 ст.3 Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Згідно з статтею 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Пунктом 1 статті 16-4 Закону №2011-XII встановлено: що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

У контексті викладених норм, слід відмітити, що виплата одноразової грошової допомоги не призначається, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння та вчинення ним певних активних дій у такому стані, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).

Спірні відносини між учасниками даної справи виникли у зв`язку із отриманою відмовою у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі смертю його сина, підставами для прийняття якої слугував факт перебування померлого на момент смерті у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, у даному випадку, у ході судового розгляду слід встановити, чи були вчинені померлим військовослужбовцем певні активні дії у стані алкогольного сп`яніння, вчинення яких призвело до його смерті.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, за змістом висновку експертного дослідження № 011-1094-2021 смерть ОСОБА_2 настала від хронічної ішемічної хвороби серця на фоні алкогольної інтоксикації з розвитком гострої серцевої недостатності, на що вказує наявність етилового спирту в крові в концентрації - 3,75 проміле, за життя звичайно відповідає сильному алкогольному сп`янінню.

Більше того, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що смерть військовослужбовця ОСОБА_2 настала у період його звільнення від виконання обов`язків військової служби та від хронічної ішемічної хвороби серця на фоні алкогольної інтоксикації з розвитком гострої серцевої недостатності, про що зазначено у висновку експертного дослідження № 011-1094-2021 від 05.03.2021, виданого Київським міським бюро судово-медичної експертизи.

Тобто, вказаний факт, є обґрунтованою підставою для відмови у призначені та виплаті членам сім`ї померлого військовослужбовця одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю.

Так зокрема, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (п. 1 ст. 16 вищевказаного Закону).

У Законі №2011-XII від 20.12.1991 врегульовано загальне право отримання одноразової грошової допомоги. Сам механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі смерті, інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою від 25.12.2013 №975.

Пунктом 13 Порядку визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються ряд інших документів. В свою чергу розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння (п.б.), ч. 1 ст. 16.4. Закону №2011-Х11 від 20.12.1991).

Вказана норма також зазначена у пункті 19 Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд у справі №760/9519/17 (постанова від 22.05.2018).

Крім того, суд апеляційної інстанції звернути увагу, що протокол №112 стосується відмови батьку, матері, дружині та сину померлого військовослужбовця. З позовом до Міноборони звернувся лише батько.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на:

- нормативні;

- індивідуальні (такі що не мають нормативного характеру).

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним органом чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується не одноразово.

Індивідуальний акт - це акт, який породжує певні права і обов`язки тільки у того суб`єкта , якому вони адресовані.

Верховний Суд в ухвалі від 02.07.2018 (справа №9901/657/18, ПУ9901/567/18) стверджує, що право оскаржити нормативно - правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктами правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Звертаючись до суду з позовом щодо законності правового акта суб`єкта владних повноважень індивідуального характеру, позивач також повинен пояснити які правові наслідки безпосередньо для нього породжує оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень.

Правову позицію аналогічного змісту неодноразово висловлював Верховний Суд України, зокрема у постановах від 15.07.2014 у справі №21-273а14, від 03.02.2015 у справі №21-617а 14, від 12.04.2017 у справі №П/800589/16.

Як встановлено колегією суддів, відповідно до протоколу №112 він застосований до чотирьох осіб, проте оскаржений лише однією особою, яка зверталась виключно у своїх інтересах, таким чином у позивача виникає право оскаржувати протокол №112 лише в частині (оскаржити нормативно-правовий акт мають право особи, яких він стосується). Натомість суд першої інстанції скасував протокол №112 повністю за зверненням однієї особи, що також являється необгрунтованим.

Отже, враховуючи вищезазначене колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що відмовляючи у виплаті одноразової грошової допомоги комісія Міноборони діяла у відповідності до закону та норм чинного законодавства, а рішення Міноборони (п.2 протоколу від 15.07.20210 №112) прийняте в межах повноважень та у спосіб передбачений Законом.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.