Справа № 320/18440/23
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року № 320/18440/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доДеснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
про визнання протиправною та скасування постанови,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 30.03.2023 в межах виконавчого провадження №59318204, яка прийнята Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено про відсутність підстав для стягнення виконавчого збору на підставі оскаржуваної постанови, оскільки відповідачем ніяких дій щодо примусового стягнення коштів не вчинялось, а солідарним боржником за виконавчим листом від 06.02.2013 №2-4447/2012 було погашено усі борги до моменту відкриття виконавчого провадження. Крім того, на думку позивача, оскаржувану постанову було винесено з порушенням з строків вчинення виконавчих дій, що свідчить про її неправомаірність.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2023 відкрито провадження у справі №320/18440/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від відповідача копії всіх матеріалів виконавчого провадження №59318204.

На виконання вимог ухвали суду від 01.06.2023 відповідачем 06.06.2023 подано до суду письмові пояснення та належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №59318204.

У своїх поясненнях відповідачем наголошено на правомірності прийнятої постанови про стягнення виконавчого збору від 30.03.2023 в межах виконавчого провадження №59318204, оскільки виконавчий збір стягнуто відповідачем у розмірі 10 відсотків від суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом по заборгованості зі сплати аліментів.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі.

Відповідно до частини першої, другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 18.10.2012 у справі №2603/8542/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 073 371,61 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 219,00 грн.

На виконання вказаного рішення від 18.10.2012 у справі №2603/8542/12 Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист від 06.02.2013 №2-4447/2012 про стягнення заборгованості з солідарних боржників.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24.12.2013 у справі №2603/8542/12 замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні № 38335242, відкритому на підстав виконавчого листа №2-4447, виданого 06.02.2013 Деснянським районним судом міста Києва у справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» від 10.06.2019 №15246 постановою державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стрепетовою О.С. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 06.02.2013 №2-4447/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 1 073 371,61 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 3 219,00 грн.

В подальшому, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №2603/8542/12 замінено сторону стягувача у справі №2-4447/12 (2603/8542/12) за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до Репехи про стягнення заборгованості за кредитним договором, з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» ().

Постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатовського І.А. від 30.03.2023 у межах виконавчого провадження №59318204 стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 107659,06 грн.

Постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Горбатовського І.А. від 03.05.2023 згідно заяви від 27.03.2023 №7694, на підставі довідки ТовариствА з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» від 14.03.2023 про відсутність претензій до боржника в межах виконавчого провадження №59318204, керуючись вимогами пункту 9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження», закінчено виконавче провадження №59318204.

Не погоджуючись з постановою про стягнення виконавчого збору від 30.03.2023 в межах виконавчого провадження №59318204, яка прийнята Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі статтею 5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Частинами першою, другою статті 27 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

На підставі статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно частини четвертої статті 27 Закону №1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У той же час, на підставі частини другої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що у зв`язку з надходженням від стягувача до відділу заяви, відповідно до якої стягувач просить закінчити виконавче провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», 03.05.2023 відповідачем прийнято постанову про закінчення виконавчого на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ.

За імперативними правилами частини третьої статті 40 Закону №1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Матеріалами справи містять копії постанов про арешт коштів боржника від 05.07.2021 ВП №59318204, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 12.07.2021 ВП №59318204, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інших доходів боржника, однак не містять доказів фактично стягнутої суми.

Таким чином, із наведених законодавчих норм слідує, що для стягнення виконавчого збору необхідна наявність двох умов: примусове виконання рішення і фактично стягнута сума.

Встановлені судом обставини свідчать, що оскільки стягувач подав письмову заяву про закінчення виконавчого провадження, а примусового виконання рішення фактично не відбулось, сума з боржника стягнута не була.

Таким чином, з огляду на вимоги частини другої статті 27 Закону №1404-VІІІ, відсутні правові підстави для стягнення з боржника виконавчого збору при відсутності фактично стягнутої суми боргу.

З приводу посилань позивача про порушення строків прийняття постанови про стягнення виконавчого збору суд звертає увагу на приписах абзацу 3 частини п`ятої статті 13 Закону №1404-VIII, відповідно до яких порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно частини першої статті 72, частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають учасники справи.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073, 60 грн., що підтверджується квитанцією від 24.05.2023 №364.

Враховуючи ту обставину, що позовні вимоги у даній справі задоволено, суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1073, 60 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 30.03.2023 в межах виконавчого провадження №59318204, яка прийнята Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Київ).

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м. Київ) (ідентифікаційний код: 34972294, місцезнаходження: 02232, м. Київ, вул. Оноре Де Бальзака, 64)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Колеснікова І.С.