Справа № 160/18549/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» про забезпечення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
25.07.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 50/43231926/481 від 02 червня 2023 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.
Підставою для звернення позивача до суду з адміністративним позовом стало порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України.
Одночасно із позовною заявою, від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просив суд:
- зупинити дію рішення № 50/43231926/481 від 02 червня 2023 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до набрання законної сили судового рішення у справі за позовом ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №50/43231926/481 від 02 червня 2023 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу Головного управління ДПС в Дніпропетровській області.
В обґрунтування поданої заяви зазначено, що починаючи з 02.06.2023 у ГУ ДПС в Дніпропетровській області виникло право стягнути з ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» грошові кошти з усіх рахунків у невизначеному розмірі, так як в оскаржуваному рішенні не вказана сума податкового боргу, що підлягає стягненню з нашого підприємства. Безпідставне стягнення грошових коштів з ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» може зупинити діяльність нашого підприємства адже відповідно до штатного розкладу станом на 03 липня 2023 року на підприємстві працює 67,25 штатні одиниці з фондом оплати праці в розмірі 515 050,00 грн. Згідно звіту «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за 1 квартал 2023 року ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» сплачено лише єдиного внеску на суму понад 230 000,00 грн. Тобто, примусове списання з рахунків грошових коштів за оскаржуваним Рішенням унеможливить виконання зобов`язань ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» перед контрагентами та наражає на небезпеку позбавлення соціальних гарантій працівників підприємства, таких як право на своєчасну виплату заробітної плати та право на здійснення праці загалом.
Заявник наголошує, що враховуючи незгоду ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» з спірним рішенням №50/43231926/481 від 02 червня 2023 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, яка виражається у зверненні до суду з позовом про його скасування, отримання такого негативного наслідку, як примусове стягнення коштів у безспірному порядку будуть передчасними та порушать права та майнові інтереси Позивача, що призведе до негативних наслідків для підприємства.
Заявник також звертає увагу, що наявні очевидні підстави протиправності оскаржуваного Рішення. Так, з його змісту вбачається, що воно прийнято уповноваженою особою, начальником Криворізького відділу по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Вікторію Кучерук. До Рішення не було додано доказів на підтвердження повноважень вказаної особи (витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або наказу/довіреності на уповноваження особи на вчинення певних дій). Станом на сьогоднішній день ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» не отримувало податкових вимог про стягнення сум податкового боргу ні засобами поштового зв`язку ні за допомогою Електронного кабінету платника податків. Оскаржуване рішення не містить суми податкового боргу та відомостей щодо податкових декларацій, на підставі яких він виник. В оскаржуваному рішенні також відсутні відомості щодо податкових декларацій, податковий борг за якими став підставою для його прийняття.
За положеннями частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Відповідно до приписів частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з частиною 2 вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено шляхом: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Поряд із цим, суд зазначає, що згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, як поданого позову так і майбутнього його подання, та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13.03.2020 року по справі № 1740/2484/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
При цьому, частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Із змісту означеного рішення вбачається, що керуючись п. 95.5. ст. 95 Податкового кодексу України, зазначена посадова особа контролюючого органу вирішила здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення коштів з рахунків позивача у банках, органах що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів та інших фінансових установ.
Відповідно до пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків/ електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із до абзацом другим пункту 95.5 статті 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

Згідно з абзацами третім-шостим пункт 95.5 статті 95 ПК України у таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи.

Порядок ініціювання та виконання платіжних операцій за рахунками користувачів платіжних послуг врегульовано Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженою постановою Правління НБУ в ід 29.07.2022 № 163 (далі Інструкція № 163).

Згідно із підпунктами 5, 19, 20 пункту 6 Інструкції № 163:

- ініціатор особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, уключаючи застосування платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач;

- примусове списання (стягнення) платіжна операція з рахунку платника, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановленого законом України виконавчого документа у випадках, передбачених законодавством України, або на підставі рішення суду, що набрало законної сили, чи рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) у випадках, передбачених Податковим кодексом України;

- стягувач особа, яка може бути ініціатором платіжної операції примусового списання (стягнення) коштів з рахунку платника на підставі виконавчих документів, визначених законом України, або на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) відповідно до Податкового кодексу України.

Порядок виконання надавачами платіжних послуг дебетового переказу коштів без згоди платника врегульовано пунктами 60-72 розділу IV «Порядок виконання надавачами платіжних послуг дебетового переказу коштів без згоди платника» Інструкції № 163.

Пунктом 60 Інструкції № 163 визначено, що ініціатором платіжної операції під час дебетового переказу коштів із рахунку платника без його згоди (далі - примусове списання (стягнення) коштів) є орган державної виконавчої служби (державні виконавці)/приватні виконавці та контролюючий орган (далі - стягувач).

Відповідно до пункту 61 Інструкції № 163 надавач платіжних послуг платника виконує примусове списання (стягнення) коштів із рахунків, відкритих платникам відповідно до нормативно-правового акта Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків користувачам надавачами платіжних послуг.

Згідно із пунктом 62 Інструкції №163 стягувач ініціює примусове списання (стягнення) коштів із: 1) рахунків платників - на підставі виконавчих документів, установлених законодавством України; 2) рахунків платників податків - на підставі рішення суду або рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу (за умов, визначених у пункті 95.5 статті 95 Податкового кодексу України); 3) рахунків суб`єктів господарювання - на підставі рішення суду; 4) розрахункового рахунку небанківського надавача платіжних послуг - на підставі судового рішення за зобов`язаннями небанківського надавача платіжних послуг перед користувачем за умови, що таке зобов`язання пов`язано з наданням платіжних послуг небанківським надавачем платіжних послуг.

Відповідно до абзаців першого та третього пункту 64 Інструкції № 163 стягувач у реквізиті «Призначення платежу» платіжної інструкції на примусове списання (стягнення) коштів (далі - платіжна інструкція) зазначає назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) виконавчого документа або назву, дату видачі та номер (якщо він присвоєний) судового рішення/рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу.

Стягувач не подає надавачу платіжних послуг платника виконавчий документ або судове рішення/рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, на підставі якого оформлено платіжну інструкцію.

Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання платіжну інструкцію стягувача незалежно від наявності достатнього залишку коштів на рахунку платника (пункт 68 Інструкції № 163).

Відповідно до пункту 72 Інструкції №163 стягувач має право відкликати платіжну інструкцію до моменту списання коштів з рахунку платника.

Водночас, суд звертає увагу, що оскаржуване рішення від 02.06..2023 №14461/6/04-36-13-05-10 не є виконавчим документом, та не є рішенням, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, зокрема, й з підстав відсутності у ньому визначеної до стягнення суми, а є підставою для ініціювання примусового списання коштів з окремих рахунків платника податків.

Тобто, у суду відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення № 50/43231926/481 від 02 червня 2023 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до набрання законної сили судового рішення у справі.

Суд також наголошує, що заявник не надав до суду жодних доказів подання Головним управління ДПС у Дніпропетровській області платіжної інструкції/платіжних інструкцій на примусове списання (стягнення) коштів на виконання рішення уповноваженої особи ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 06.03.2023 №14461/6/04-36-13-05-10. Тобто, матеріали заяви та позову не містять жодних доказів, що свідчать про вжиття контролюючим органом дій стосовно примусового списання (стягнення) коштів без згоди платника на підставі оскаржуваного рішення.

Більш того, заявником до суду копію штатного розпису, згідно з яким станом на 01.07.2023 штатна чисельність працівників ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» становить 38 осіб, а також копії звітності «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» за 1 квартал 2023 року з відповідними додатками, проте будь-яких доказів на підтвердження наявності у ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» ані рахунку/рахунків у банку/банках, ані наявності на такому/таких рахунку/рахунках грошових коштів, які можуть бути стягнуті контролюючим органом, до суду також не надано.

Крім того, суд звертає увагу, що в заяві про забезпечення позову заявник самостійно посилається на те, що станом на день подання заяви ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» не отримувало податкових вимог про стягнення сум податкового боргу, в тому числі за допомогою Електронного кабінету платника податків, проте всупереч визначеного ч.1 ст.77 КАС України обов`язку доказування жодних доказів на підтвердження означених обставин до суду надано не було, зокрема, роздруківок з Електронного кабінету, що свідчили б про наявність або відсутність у Товариства податкового боргу станом на день прийняття оскаржуваного рішення та/або подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову, тощо.

Суд зауважує, що, безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте Суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є беззаперечними підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04.03.2021 по справі № 640/7296/19.

Також суд звертає увагу, що позивачем не було зазначено, в чому полягає неможливість захисту порушених прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, не мотивовано наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Отже, суд доходить висновку, що позивачем не доведено та документально не підтверджено, а судом не встановлено обставин, які б вказували можливість істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, без вжиття відповідних заходів, або наявність очевидних ознак протиправності рішення.

Водночас, дослідження питання щодо правомірності чи протиправності оскаржуваного рішення відповідача буде здійснено тільки під час розгляду справи судом.

Таким чином, розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із пов`язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам ТОВ «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН», суд вважає вищеозначену заяву про вжиття заходів забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» про забезпечення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛ ІНВЕСТ ЮКРЕЙН» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 КАС України.

Суддя І.В. Юхно