Справа № 440/9285/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 липня 2023 рокум. ПолтаваСправа №440/9285/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05.07.2023 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області", у якому просив:

визнати протиправними дії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" щодо невключення у довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення;

зобов`язати відповідача скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення.

06.07.2023 за результатами автоматизованого розподілу позов переданий судді Кукобі О.О.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 позовну заяву залишено без руху з огляду на її невідповідність вимогам частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (ненадання позивачем заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом). Для усунення недоліків позовної заяви позивачу надано строк упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали.

21.07.2023 позивач надав до суду заяву про усунення недоліків позову з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

У поданій заяві позивач просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та поновити відповідний строк, зазначивши, що про порушення свого права на отримання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії з урахуванням індексації грошового забезпечення він довідався зі змісту листа-відповіді від 12.04.2023 за вих.№33/37-К-124, наданого відповідачем на заяву ОСОБА_1 від 29.03.2023. Також звертав увагу на постанову Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №480/11090/21, у якій викладено висновок про необхідність врахування індексації грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського при обчисленні пенсіонеру органів внутрішніх справ грошового забезпечення станом на листопад 2019 року.

Крім того, на переконання позивача, пенсіонер, зважаючи на принцип належного урядування, виходить з презумпції, що розмір його пенсійної виплати обчислено відповідно до закону й він не має розумних причин сумніватись у добросовісності дій працівників уповноважених органів, а тому неврахування відповідачем у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії індексації грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського є протиправним.

Оцінюючи повідомлені позивачем обставини, суд виходить з таких міркувань.

Спір у цій справі стосується наявності підстав для включення у довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за прирівняною посадою поліцейського інформації про суми виплаченої індексації грошового забезпечення.

За обставин спору, на підставі заяви позивача від 30.06.2021 Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" 09.07.2021 склала довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року для перерахунку пенсії, в якій відсутні відомості про індексацію грошового забезпечення.

На підставі цієї довідки та на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №440/9329/21 позивачу у листопаді 2021 року перераховано пенсію по інвалідності з 01.12.2019.

29.03.2023 позивач звернувся до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" із заявою про внесення змін до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 09.07.2021 №33-37-4/659 шляхом включення до неї індексації грошового забезпечення за листопад 2019 року у розмірі 887,09 грн та надсилання такої довідки до пенсійного органу для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

Відповідач листом від 12.04.2023 вих.№33/37-К-124 повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для внесення змін до довідки від 09.07.2021 №33-37-4/659.

Не погодившись з такою відповіддю уповноваженого органу державної влади, позивач 05.07.2023 звернувся до суду.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Проте, процесуальним законом передбачені певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини другої якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою заяви про поновлення строку звернення до суду в зазначений строк або якщо вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналогічна позиція застосована Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2018 у справі №607/6231/17, від 17.04.2018 у справі №438/769/13-а (2а/438/29/13), від 10.07.2018 у справі №820/4856/17, від 28.08.2018 у справі №826/11545/17, від 27.11.2018 у справах №№ 537/2348/16-а, 305/2056/15-а, від 22.01.2019 у справі №201/9987/17(2-а/201/304/2017), від 14.05.2019 у справі №826/26174/15, від 21.12.2019 у справі №826/12776/15, від 05.05.2022 у справі №240/10663/20, від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 та у багатьох інших.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України: "…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.".

Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з позовом.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Суд, виходячи з повідомлених позивачем обставин спору, аналізуючи надані ОСОБА_1 на їх підтвердження письмові докази, повторює, що про порушення свого права на визначення розміру та складових грошового забезпечення з метою обчислення (перерахунку) пенсії позивач мав довідатись після отримання довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 09.07.2021 №33/37-4/659 про розмір його грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, у якій відсутня інформація про суми індексації грошового забезпечення.

На підтвердження правомірності такого висновку суду свідчить, зокрема, й зміст заяви ОСОБА_1 від 30.06.2021 про складання та подання нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, у якій він наполягав на необхідності включення до згаданої довідки відомостей про індексацію грошового забезпечення.

Як зазначено вище, відповідна довідка складена Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" 09.07.2021 за вих.№33/37-4/659.

При цьому, позивач 16.08.2021 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зобов`язання пенсійного органу провести з 01.12.2019 перерахунок пенсії по інвалідності пенсіонеру МВС України та особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 09.07.2021 №33/37-4/659.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №440/9329/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Тож, про складення відповідачем довідки від 09.07.2021 №33/37-4/659 (й відповідно про відсутність у такій довідці відомостей про індексацію грошового забезпечення) позивачу мало бути відомо ще в серпні 2021 року.

З урахуванням наведеного, суд відхиляє, як безпідставні, покликання позивача на його необізнаність з визначеним ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" розміром грошового забезпечення та його складовими, що зазначені у довідці від 09.07.2021 №33/37-4/659.

Твердження позивача про те, що предметом цього спору є відмова ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" включити у довідку про розмір грошового забезпечення відомості про отриману індексацію грошового забезпечення, викладена у листі від 12.04.2023 за вих.№33/37-К-124, а тому про порушення свого права він довідався лише після отримання такого листа, суперечить вищевстановленим фактичним обставинам спору щодо звернення позивача до ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" з вимогою включити відомості про індексацію грошового забезпечення у відповідну довідку ще у червні 2021 року та його обізнаність з відсутністю таких відомостей у довідці від 09.07.2021 №33/37-4/659.

Звернення позивача у квітні 2023 року до ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області" з вимогою внести зміни у довідку від 09.07.2021 №33/37-4/659 шляхом включення інформації про індексацію грошового забезпечення (про що зазначено безпосередньо у заяві від 29.03.2023) та отримання відмови на таку заяву не змінює момент, з якого позивач мав довідатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права.

Такі висновки суду відповідають позиції Верховного Суду, що наведена, зокрема, у постановах від 06.02.2018 у справі №607/7919/17, від 16.05.2018 у справі №521/9634/17, від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

При цьому доводи позивача про нерелевантність висновків Верховного Суду, викладених у зазначених вище постановах, суд визнає помилковими, адже такі висновки стосуються застосування положень процесуального закону (зокрема, статті 122 КАС України) щодо строків звернення до суду.

До того ж, за будь-яких умов трактування предмету та підстав позову ОСОБА_1 , його вимоги зводяться до необхідності надання відповідачем пенсійному органу інформації про суму індексації грошового забезпечення, виплачену за прирівняною посадою поліцейського у листопаді 2019 року.

Суд також визнає безпідставними посилання позивача на постанову Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №480/11090/21, в якій викладено висновок про необхідність врахування індексації грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського при обчисленні пенсіонеру органів внутрішніх справ грошового забезпечення станом на листопад 2019 року, як на підставу для поновлення строку звернення до суду з цим позовом, адже відсутність судової практики чи висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних відносинах не свідчить про наявність обґрунтованих перешкод для своєчасного звернення до адміністративного суду за захистом порушеного права.

Суд зауважує, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, про що зазначав Верховний Суд у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17, від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Стосовно посилань позивача на приписи частини третьої статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд враховує таке.

Верховний Суд у постанові від 30.03.2023 у справі №420/1640/19 щодо застосування наведеного припису Закону звернув увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, у якій зазначеного, що норми статті 51 Закону №2262-ХІІ підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

До того ж, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 сформував висновки щодо застосування строку звернення до суду у спорах щодо перерахунку пенсії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Суд повторює, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За відсутності у матеріалах позову належних доказів, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом, суд дійшов висновку, що строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без наявності на те поважних причин.

А тому, у задоволенні заяви позивача про поновлення цього строку належить відмовити.

У силу частин першої, другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії належить повернути ініціатору звернення.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Копію позовної заяви залишити у суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Кукоба