Справа № 120/11068/23
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

26 липня 2023 р. Справа № 120/11068/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, перевіривши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2023 до суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Кириленком Андрієм Володимировичем, до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

1. Відповідно до вимог пункту 4, частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, за змістом позовних вимог позивач, серед іншого, просить суд визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26.20.2022 №702 про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_1 .

Однак, суд зазначає, що в позовних матеріалах відсутня копія наказу відповідача з такою датою "26.20.2022". Представником позивача до позову додана копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 за № 702, який датований 26.10.2022.

Таким чином позивачу слід уточнити свої позовні вимоги та виправити існуючий недолік позовної заяви.

2. Відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 9 ст. 44 КАС України (зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" від 27.04.2021 № 1416-IX) у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак, всупереч вказаним вимогам, до позовної заяви, яка надійшла до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», не додано докази надсилання відповідачу листом з описом вкладення копій поданих до суду документів (копії позовної заяви з додатками).

Таким чином даний недолік позовної заяви належить усунути позивачу шляхом надання до суду доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви з додатками.

3. Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частини п`ята указаної статті Кодексу).

За визначенням, що міститься у п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, військова служба охоплюється поняттям публічної служби, а відтак у спорах осіб щодо проходження військової служби підлягають застосуванню спеціальні строки звернення до суду, визначені ч. 5 ст. 122 КАС України.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Верховний Суд у постанові від 22.01.2020 у справі №620/1982/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 87079866) зазначив, що встановлений у частині першій статті 233 КЗпП України тримісячний строк є скороченим строком позовної давності, в межах якого працівник може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства з вимогою про вирішення трудового спору. Натомість строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина 5 цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою щодо частини другої цієї статті з установленим у ній загальним строком у шість місяців.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 04.06.2021 у справі №240/5442/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 97428948) дійшов правового висновку, що КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.

Отже, в силу вищенаведених норм КАС України оскарження особою до суду наказів, які стосуються проходження нею військової (публічної) служби, здійснюється протягом місячного строку з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змістом позовних вимог слідує, що позивачем оскаржуються до суду наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2022 №677 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_1 » в частині припинення нарахування та виплати йому за серпень-вересень 2022 року грошового забезпечення, позбавлення премії та додаткових винагород, а також наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 702 «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_1 » в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді суворої догани.

Відповідно, даних позовних вимог щодо оскарження спірних наказів застосовується місячний строк звернення до суду.

Натомість, з даною позовною заявою представник позивача звернувся до суду лише 21.07.2023, тобто із значним пропуском передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України строку.

Суд вважає безпідставним посилання представника позивача на те, що даний спір в цілому є спором про стягнення належної йому заробітної плати, у зв`язку з чим не обмежується будь-яким строком.

Дійсно, заявлена позивачем вимога зобов`язального характеру щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення, премію та інші додаткові винагороди за період з 07.08.2022 по 04.09.2022 сама по собі може вважатися вимогою про стягнення належної заробітної плати в розумінні ст. 233 КЗпП України, якою з врахуванням змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 N 2352-IX, встановлений трьохмісячний строк звернення до суду.

Проте суд враховує, що така позовна вимога у цьому спорі є похідною від вимог, що стосуються оскарження наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2022 №677 та від 26.10.2022 № 702, а тому до спірних правовідносин підлягає застосування саме місячний строк звернення до суду, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Щодо посилання позивача на постанови Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 552/3404/17, від 30.01.2019 у справі № 808/1271/18, від 22.04.2021 у справі № 826/8789/18, від 26.05.2022 у справі № 420/10861/21 то вони не є релевантними до тих правовідносин, які виникли у цій справі.

Так дійсно, до 19.07.2022 строк звернення до суду з позовом про стягнення належної працівникові заробітної плати та інших пов`язаних з нею компенсаційних виплат не був обмежений будь-якими строками.

Втім, 19.07.2022 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 1 липня 2022 року № 2352-ІХ, яким внесені зміни до законодавства про працю, зокрема в ст. 233 КЗпП України, відповідно до яких працівник із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно, доводи позивача про те, що наразі його звернення до суду не обмежується будь-яким строком є помилковими.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У свою чергу в матеріалах позовної заяви відсутня заява позивача про поновлення такого строку із зазначенням причин поважності його пропуску.

Варто наголосити, що при наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду із відповідним позовом, саме на позивача покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду із наданням належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Як зазначено у частині 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, в порядку усунення даного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду разом із доказами, які, на його думку, вказують на поважність причин пропуску такого строку.

4. Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено в розмірі 2684 гривні.

Таким чином ставка судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру в цьому випадку становить 1073,60 грн. (2684 х 0,4).

У той же час згідно з ч. 3 ст. 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, позивачем заявлено дві окремих позовні вимоги немайнового характеру щодо визнання протиправними та скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2022 №677 та від 26.10.2022 №702, а відтак при зверненні до суду ОСОБА_1 мав би сплатити судовий збір в сумі 2147, 20 грн. (1073,60 +1073, 60).

Проте, у визначеному законом розмірі судовий збір не сплачений, однак у позовній заяві позивач вважає себе звільненим від сплати судового збору на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Дійсно, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Тобто, ця підстава для звільнення від сплати судового збору може бути застосовною лише щодо вимоги зобов`язального характеру, де ставиться питання про нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення та інших доплат.

Натомість, як уже наголошувалось судом вище, позовні вимоги щодо оскарження наказів відповідача 05.09.2022 №677 та від 26.10.2022 №702 не є вимогами щодо поновлення на роботі та стягнення заробітку, а тому щодо цих вимог не застосовується пільга, передбачена 1 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI.

При цьому будь-яких інших підстав для звільнення позивача від сплати судового збору ним не зазначено та судом не встановлено.

Отже, в порядку усунення вказаного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати суду докази сплати судового збору в сумі 2147,20 грн. за наступними реквізитами: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд; або вказати інші підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії, - залишити без руху.

Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу (представнику позивача).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович