Справа № 400/6697/23
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 р. № 400/6697/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Брагар В. С. в порядку исьмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,Миколаїв,54020, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, вул. Саєнка Андрія, 10,Фастів,Київська область,08500, вул. Ярославська, 40,Київ 71,04071

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; скасування рішення від 26.05.2023 року № 58,

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі відповідач 1) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (надалі відповідач 2) , в якому просить:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 та скасувати Рішення про відмову у призначенні пенсії № 58 від 26.05.2023 р. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати звернення 10.04.2023, зарахувавши період роботи з 19.06.2002 по 29.01.2013 р, як стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідач протиправно відмовив йому у призначені пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 та вказав у відмові про те, що заявник не набув необхідного пільгового стажу.

Ухвалою від 09.06.2023 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідач надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не досягнуто пенсійного віку та не підтверджено наявність страхового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, а відтак відсутні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.05.2023 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем додано трудову книжку, копію витягу з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, уточнюючу довідку, що підтверджується матеріалами справи.

Рішенням від 26.06.2023 року за №58 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Представником позивача на адресу пенсійного органу направлено лист з додатком отриманими від ДП НВКГ «Зоря» -«Машпроект», що підтверджують наявність у позивача пільгового стажу. Також надано довідку № 08/5-2204 від 11.05.2023 згідно якої Позивач працював за сумісництвом на посаді вогнетривника, зайнятого на футеруванні термічних печей 5 розряду, цех № 5 у періоди з 02.07.2007 по 07.08.2007, з 03.09.2007 по 28.12.2007, з 08.01.2008 по 30.12.2008, з 03.01.2009 по 01.10.2009 та на посаді вогнетривника, зайнятого на футеруванні термічних печей 5 розряду, цех № 70 у період з 01.10.2009 по 29.07.2011 р.

Суд дійшов висновку, що спірним питанням є підтвердження пільгового стажу зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 та зарахування періодів роботі позивача записи якої скріплені у трудовій книжці печаткою УСРС.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 Закону № 1788, в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII (надалі - Закон № 213), серед іншого, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до п. 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно виключно в разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.07.2018 р. по справі № 235/1112/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, записами у трудовій книжці підтверджено, що позивач працював у ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» на посаді вогнетривник з 19.06.2002 року.

Отже, позиція відповідача про не підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 відповідно до записів в трудовій книжці не може нівелювати та позбавляти права позивача на пенсію на пільгових умовах за період роботи з 19.06.2002 29.01.2013 рр. на посаді за Списком №2, яке гарантовано Конституцією України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46 Конституції України).

Позивачем було надано всі необхідні документи для зарахування йому до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме трудова книжка та накази ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект»», в яких зазначені періоди роботи, професія, яка відноситься до Списку №2.

Трудова книжка позивача не містить будь-яких застережень стосовно того, що позивач за вказаний період працював неповний робочий день, відповідач, всупереч статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, також не надав суду будь-яких доказів на підтвердження цього, тому суд дійшов висновку, що позивач працював на підприємстві повний робочий день.

Відповідач безпідставно не взяв до уваги трудову книжку позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи на посадах за Списком №2, де вказані всі періоди його роботи, та жодним чином не довів правомірність своїх дій щодо неврахування періоду роботи позивача при розгляді його заяви про призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки професія позивача відноситься до Списку № 2, у трудовій книжці зазначено період роботи на посаді «вогнетривник, зайнятий на футеруванні термічних печей» у ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект»» яка надає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Верховний Судом у постановах від 31.07.2018 по адміністративній справі №415/760/17, 31.07.2018 по адміністративній справі № 486/1080/16-а, від 31.07.2018 по адміністративній справі № 235/1112/17висловлена аналогічна правова позиція, про достатність підтвердження страхового стажу на посадах за Списком №2 саме записами у трудовій книжці.

Як встановлено судом, відтиск печатки малого підприємства «Думна» у трудовій книжці дійсно зразка Української Радянської Соціалістичної Республіки.

Проте твердження відповідача про неможливість зарахування періоду роботи з 30.07.1992 року по 04.05.1995 року до страхового стажу у зв`язку з тим, що такий період засвідчено печаткою підприємства, що діяли в період УРСР, не ґрунтується на жодній нормі законодавства, оскільки положення постанови Президії Верховної Ради України від 11.05.1992 «Про заходи щодо забезпечення виконання вимог дозвільної системи» №2318-ХІІ та Інструкція про порядок видачі дозволів на виготовлення печаток і штампів, затверджена наказом МВС України від 18.10.1993 за №643, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28.10.1993 за №164, не містить жодних вказівок про нечинність фактично існуючих печаток та штампів та про обов`язок здійснення їх заміни.

Відповідачем також не наведено обґрунтувань, які дають суду підстави вважати, що в трудовій книжці позивача чи наданій довідці повинна стояти печатка саме зразка, передбаченого Інструкцією про порядок видачі дозволів на виготовлення печаток і штампів, затвердженої наказом МВС України від 18.10.1993 №643.

Не впливає на права та законні інтереси позивача й факт припинення СРСР, як суб`єкта міжнародного права.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №275/615/17.

На переконання суду, та обставина, що підприємство не змінило свою печатку новою після припинення СРСР, не робить документи, які засвідчені нею, недійсними. На переконання суду відповідні записи у трудовій книжці позивача є належними та допустимими доказами, що підтверджують його трудовий стаж.

Оскільки, відповідач не зарахував стаж роботи позивача з 30.07.1992 по 04.05.1995 рр. та період роботи з 19.06.2002 29.01.2013 рр. на посаді за Списком №2, а суд позбавлений повноважень розраховувати необхідний для призначення пільгової пенсії стаж, позовна вимога про зобов`язання призначити, нараховувати та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах задоволенню не підлягає.

Частина 2 ст. 9 КАС України надає суду право вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що порушене право позивача буде поновлено шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 19.05.2023 р. про призначення пенсії з урахуванням висновків суду зазначених у рішенні.

Позов задовольнити частково.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст. 139 КАС України.

Судовий збір позивачем сплачено в сумі 1073,60 грн і оскільки вимога в якій позивачу відмовлено є похідною, суд присуджує позивачу судовий збір в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область,08500, вул. Ярославська, 40, м. Київ 71,04071, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область,08500, вул. Ярославська, 40, м. Київ 71,04071, ) про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 26.05.2023 року № 58.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 19.05.2023 р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду зазначених у мотивувальній частині рішення.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область,08500, вул. Ярославська, 40, м. Київ 71,04071, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) сплачений квитанцією № 35210 від 05.06.2023 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар