Справа № 480/13791/21
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2023-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Сидорука А.І.,
за участю секретаря судового засідання - Гонтаренко І.І.,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу
за позовом Головного управління Державної податкової служби у Сумській області
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ,
про стягнення податкової заборгованості.
За участю представників сторін:
від позивача - Сєдєлева Т.А.;
від відповідача - не прибув.
Стислий виклад позицій сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача податковий борг загальною сумою 156326,19 грн.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач перебуває на обліку, як платник податків, всупереч вимогам Податкового кодексу України порушив строки сплати податкових зобов`язань, у зв`язку з чим за ним утворилась податкова заборгованість.
22.12.2021 судом була постановлена ухвала про відкриття провадження у справі, вирішено проводити розгляд за привилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
15.08.2022 до суду надійшла заява відповідача про ознайомлення з матеріалами справи. З матеріалами позивач ознайомився, фотокопії зробив. 26.08.2022 до суду надійшла заява відповідача про намір подання заперечень проти позову з копією адвокатського запиту про надання ППР, на підставі яких виник борг. Отже, відповідачу було відомо про відкриття провадження у справі.
13.02.2023 до суду надішла заява позивача про долучення доказів. Суд долучив докази до матеріалів справи.
17.02.2023 судом постановлено ухвалу про витребування у позивача доказів направлення та вручення відповідачу ППР та податкової вимоги. 22.02.2023 до суду надішла заява позивача про долучення витребуваних доказів. Суд залучив докази до матеріалів справи.
09.03.2023 судом постановлено ухвалу про призначення у справі судового засідання в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Засідання було призначене, оскільки у суду виникли сумніви стосовно доказів, які надані позивачем, в той час, як на переконання суду, в умовах введення в Україні воєнного стану, вказана сума для фізичної особи-підприємця є значною, а тому наявність підстав її стягнення повинна бути належним чином перевірена судом.
14.03.2023 до суду надішли пояснення позивача зі списком поштових відправлень. Суд долучив пояснення до матеріалів справи.
30.03.2023 до суду надішла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача борг загальною сумою 156584,22 грн, у зв`язку з технічною помилкою, оскільки вказана заборгованість обліковується за позивачем. 04.04.2023 надійшла заява позивача про уточнення прохальної частини позову. На переконання суду, вказані заяви не є заявами про зміну предмету або підстав позову, чи збільшення позовних вимог, а лише усувають технічні помилки, які допущені позивачем при складанні позовної заяви та спрямовані на ефективне виконання рішення суду. Тому суд враховує вказані заяви при розгляді даної справи та прийнятті рішення.
20.04.2023 до суду надішло клопотання про долучення доказів. Суд долучив докази до матеріалів справи. 26.04.2023 до суду надішли додаткові пояснення позивача.
01.05.2023 надішло клопотання, де повідомлено про подання позову про оскарження ППР, на підставі яких виник податковий борг. До клопотання додано копію позовної заяви, яка прийнята та зареєстрована канцелярією Сумського окружного адміністративного суду.
30.05.2023 розгляд справи відкладено на 15.06.2023, зобов`язано відповідача надати докази відкриття провадження у справі щодо оскарження ППР.
Відповідач доказів відкриття провадження у справі, де оскаржуються ППР, не надав. Суду стало відомо, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 було повернуто позовну заяву ФОП ОСОБА_1 , якою оскаржувались спірні ППР. Копія вказаної ухвали долучена до матеріалів справи. На інших твердженнях відповідач не наполягав.
Представник позивача в судовому засіданні усно зазначив, що наполягає на задоволенні позовних вимог.
Суд розглянув справу по суті. В судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення по справі.
Встановлені судом фактичні обставини справи.
Відповідач перебуває на обліку позивача, як платник податків відповідно до Податкового кодексу України.
Зазначене поштове відправлення повернуто, а саме у зв`язку з відмовою адресата від отримання (а.с.17, 45).
Вказане відправлення повернуто, а саме у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.53-54).
Також, суд звертає увагу, що ним в судовому засіданні було детально оглянуто надані позивачем оригінали всіх податкових повідомлень-рішень, а також доказів їх направлення.
Суд зазначає, що ним надано правову оцінку стосовно того, що позивач направляв декілька податкових повідомлень-рішень одним конвертом.
Суд погоджується з твердженням позивача, що ПК України не передбачено обов`язку направляти кожне повідомлення-рішення окремим конвертом, тим більше ті, які складені однією датою. Крім того, не передбачено обов`язку для позивача вести журнали, в яких містяться записи про те, які саме ППР вкладуються в конверт. Тому, на переконання суду, позивач діяв в межах ст. 19 Конституції України.
Є аргументованим твердження, що відмовляючись від отримання конверту з податковими повідомленнями-рішеннями відповідач сам позбавив себе можливості перевірити зміст такого конверту та документів, які в ньому містяться. Вказане стосується і неотримання пошти за зареєстрованою адресою. Крім того, доказів та аргументів, на спростування зазначених у позові обставин, відповідач не надав, як і доказів оскарження або скасування ППР, а позов, з яким позивач звертався до суду, було повернуто судом без розгляду. Тому на момент розгляду справи податкові повідомлення-рішення, на підставі яких виник борг, є дійсними.
Вимога була отримана особисто відповідачем 20.09.2021 (з.б.а.с.9).
Суд звертає увагу, що в судовому засіданні 02.05.2023 відповідач факт податкового боргу заперечує. Зазначає, що від отримання кореспонденції позивача відповідач не відмовлявся, пошту отримує. Не стверджував про підроблення ППР, тощо.
В той же час, відповідач, на конкретне запитання суду щодо отримання податкової вимоги на спірну суму, зазначив, що "щось отримував". Проте на запитання чи його підпис міститься на рекомендованому повідомленні про вручення поштового віправлення, яким направлялась вимога (з.б.а.с.9), відповідач відповів, що особисто його.
Отже, відповідачу було відомо про факт наявності заборгованості, крім того відповідач ознайомлювався з матеріалами справи, суд неодноразово відкладав розгляд справи для можливості відповідачу обгрунтувати свою позицію та спростувати доводи позивача, оскаржити ППР, в тому числі надавав і час для отримання професійної правничої допомоги. Проте відповідач позицію позивача не спростував, належних та допустимих доказів суду не надав, як не надав аргументованих доводів про причини невиконання свого конституційного обов`язку із сплати податків.
Крім того, суд не приймає до уваги витяг з ЄДРП, копію заяви до ДПС та копію листа ДПС до ОСОБА_1 , оскільки вказані докази не стосуються предмету доказування по даній справі (а.с.85-88).
Розрахунок податкової заборгованості було сформовано на підставі ІКПП ІТС Податковий блок. Дана сума заборгованості підтверджуються розрахунком податкової заборгованості (а.с.7).
Оцінка суду. Висновки суду та їх мотиви.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів є ПК України.
Згідно пп. 16.1.4 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 31.1 ст.31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пп. 36.1 ст. 36 ПК України). Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пп. 38.1 ст. 38 ПК України).
Підпунктом 14.1.175 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи той факт, що позивач не сплатив в установлені строки податки йому були нараховані податкові зобов`язання, відповідно до податкових повідомлень-рішень. Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені на податкову адресу відповідача в порядку, передбаченому пунктом 42.4 статті 42 ПК України - двома листами з рекомендованими повідомленнями про вручення, проте не були вручені з незалежних від контролюючого органу підстав. При цьому, обов`язок направляти ППР цінним листом з описом вкладення чи направляти кожне ППР окремим листом у позивача відсутній.
Отже, суд дійшов висновку, що в розумінні ПК України вказані вище ППР були вручені відповідачу належним чином. Як вже зазначалось, доказів їх оскарження відповідачем в адміністративному або в судовому порядку, зокрема ухвали про відкриття провадження, станом на момент ухвалення рішення, суду не надано. Відтак визначені суми грошових зобов`язань є узгодженими, і внаслідок їх несплати відповідачем у строки, встановлені ПК України, набули статусу податкового боргу.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Позивач, на підставі вказаної норми, надіслав відповідачу податкову вимогу на його податкову адресу, яка отримана відповідачем особисто, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, таке отримання підтвердив і особисто відповідач у судовому засіданні.
Матеріали справи не містять доказів, що податковий борг з часу направлення податкової вимоги переривався, чи що податкова заборгованість погашалась. Таким чином, станом на день розгляду справи за відповідачем обліковується заборгованість на спірну суму.
Відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Нормою пп. 20.1.34 ст. 20 ПК України встановлено, що контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України закріплено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Враховуючи той факт, що сума податкових зобов`язань у розмірі 156584,22 грн своєчасно та в повному обсязі не була сплачена відповідачем, існувала на момент подачі данного позову, а відповідач не подав до суду, а ні відзиву на позов, а ні доказів сплати податкого боргу, то суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та задовольняє їх у повному обсязі.
При цьому, суд не виходить за межі позовних вимог стосовно суми позову, а формує резолютивну частину у спосіб необхідний для правильного виконання рішення суду, з урахуванням заяв позивача, якими усунуті технічні недоліки позовної заяви.
Судові витрати.
Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз
Враховуючи те, що позовні вимоги суб`єкта владних повноважень задоволені, той факт, що ним не понесено судових витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), податковий борг загальною сумою 156584 (сто п`ятдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн 22 (двадцять дві) коп., з них:

3. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення підписано суддею 27.07.2023, оскільки з 20.06.2023 суддя перебував на лікарняному.
Суддя А.І. Сидорук