Справа № 819/1399/17
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Справа № 819/1399/17 пров. № А/857/8818/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Затолочного В.С., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскор-Україна» про стягнення податкового боргу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року (суддя Осташ А.В., м.Тернопіль, повний текст складено 28 квітня 2023 року),

ВСТАНОВИВ:

24.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскор-Україна» (далі ТОВ) звернулося до суду із заявою про зміну способу чи порядку виконання судового рішення (далі Заява) в якій просило: встановити спосіб чи порядок виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 травня 2022 року (далі Рішення суду) шляхом встановлення судом зобов`язання боржника Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - Головне управління) виконати постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 4 жовтня 2017 року та повернути ТОВ кошти в сумі 236777,15 грн; або ж стягнути з боржника Головного управління на користь ТОВ кошти в сумі 236777,15 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року Заяву задоволено частково. Встановлено наступний спосіб виконання Рішення суду, в частині допуску повороту рішення суду від 4 жовтня 2017 року (у цій справі постанова Тернопільського окружного адміністративного суду (далі - Постанова суду): Зобов`язано Головне управління повернути ТОВ грошові кошти в сумі 236777,15 грн.

Не погодившись із постановленню ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить таку скасувати та ухвалити нове рішення про залишення Заяви без задоволення.

В доводах апеляційної скарги вказує, що виконання Рішення суду про стягнення коштів боржником за яким є державний орган, здійснюється органами, що реалізують державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, позаяк контролюючий орган не є утримувачем, а є одержувачем та розпорядником в межах компетенції коштів державного бюджету.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що поворот виконання рішення допущено шляхом повернення коштів, а не шляхом стягнення конкретних сум з Державного бюджету, а тому такий спосіб як стягнення з боржника на користь ТОВ коштів не може вважатися правильним та ефективним.

Тому, належним способом для виконання судового рішення в частині повороту виконання Рішення суду, на думку суду, буде зобов`язання Головного управління повернути ТОВ грошові кошти в сумі 236777, 15 грн.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Як видно з матеріалів справи, Постановою суду, стягнуто з ТОВ шляхом стягнення коштів з рахунків у банках обслуговуючих відповідача та за рахунок готівки, що належать відповідачу заборгованість перед бюджетними та державними цільовими фондами по платежу адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 236777,15 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2018 року (далі Постанова суду-1) апеляційну скаргу ТОВ задоволено. Постанову суду скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 року Постанову суду-1 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року року апеляційну скаргу ТОВ залишено без задоволення, а Постанову суду без змін (далі Постанова суду-2).

Постановою Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року касаційну скаргу ТОВ задоволено, Постанову суду та Постанову суду-2 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням суду, яке набрало законної сили 21.09.2022 відмовлено в задоволенні позову та допущено поворот виконання Постанови суду шляхом повернення ТОВ стягнутих коштів в сумі 236777,15 грн.

На виконання Рішення суду Тернопільським окружним адміністративним судом 25.10.2022 видано виконавчий лист з примусового виконання Рішення суду (далі Виконавчий лист).

Листом від 03.02.2023 №299 стягувач ТОВ звернувся до боржника Головного управління із зверненням про виконання Рішення суду та повернення відповідачу коштів в сумі 236777,15 грн.

Листом від 20.02.2023 №2341/6/19-00-19-03-16/3829 боржник Головне управління відмовилось повернути стягувану ТОВ кошти згідно Рішення суду - через відсутності підстав для повернення помилково або надміру сплачених коштів до бюджету.

Листом від 07.03.2023 №4-06-06/906 Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області повернуло без виконання Виконавчий лист, з підстав невідповідності Виконавчого листа пункту 24 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2021 №845 (далі Порядок №845), за яким орган Казначейства виконує лише рішення про стягнення коштів з рахунків боржника.

Згідно інформації, отриманої телефонограмою у Відділі примусового виконання рішень Управління у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - Виконавчий лист у справі №819/1399/17, також не може бути виконаний у межах Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), оскільки не містить зобов`язання боржника вчинити конкретні дії.

Відповідно до частини першої, третьої статті 378 КАС за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу судового захисту порушених прав.

Під встановленням способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Разом з тим, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Зі змісту спірних відносин видно, що стягнуті згідно Постанови суду кошти в сумі 236777,15 грн мали бути сплачені на відповідний рахунок Управління Казначейства у Тернопільській області (р/р 0002, МФО 838012, код одержувача 37977726, код бюджетної класифікації , банк одержувача УК у м.Тернополі).

Вказана сума мала статус податкового боргу узгодженого грошового зобов`язання, нарахованого податковим органом згідно рішення про застосування фінансових санкцій.

Ні станом на час виконання Постанови суду, ні станом на час списання цих коштів з рахунку ТОВ такі кошти не були перераховані на рахунок Головного управління, кошти списалися на спеціальних рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, тобто на відповідний державний рахунок з відповідним призначенням платежу.

Статтею 43 Податкового кодексу України (далі ПК; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.

Так як, Постанова суду є скасованою і Рішенням суду допущено поворот виконання Постанови суду шляхом повернення ТОВ 236777,15 грн, то зазначена сума є помилково сплаченим грошовим зобов`язанням.

За змістом статті 43 ПК у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У разі якщо повернення сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу, відповідне повідомлення надсилається контролюючим органом до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення шістдесятиденного строку з дня отримання відповідної податкової декларації.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Наведені вище положення статті 43 ПК і є порядком виконання Рішення суду, у якому не конкретизовано спосіб «повернення ТОВ стягнутих коштів в сумі 236777,15 грн».

Обираючи наведений в оскаржуваній ухвалі спосіб виконання Рішення суду, суд першої інстанції фактично змінив Рішення суду про поворот виконання додаючи до нього зобов`язальний характер повернення таких коштів, однак жодним чином не роз`яснив порядок дій, які має вчиняти Головне управління на виконання такої ухвали та з якого рахунку контролюючого органу мають повертатися такі кошти.

В розрізі обставин, що встановлені вище, враховуючи їх специфічний характер, апеляційний суд дійшов висновку, що належним виконанням Рішення суду, буде вчинення ТОВ дій, які передбачені статтею 43 ПК. У випадку подальших перешкод позивача у цьому (виконанні Рішення суду), відповідач набуде підстав для звернення із належною заявою в порядку статті 378 КАС. В даному випадку, Головне управління не може повернути спірні кошти, так як вони зараховані на бюджетний рахунок відповідного призначення, а не на рахунок Головного управління.

Крім того, під час розгляду Заяви, суд першої інстанції достовірно не встановив, чи зверталося ТОВ до органів державної виконавчої служби з проханням виконати Рішення суду, так як телефонограма не є належним доказом вчинення стягувачем відповідних дій.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали, неправильно витлумачив норми права щодо спірних відносин, надав неповну оцінку доводам позивача у відзиві на Заяву та обрав не правильний спосіб виконання Рішення суду.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 378 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року скасувати.

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскор-Україна» про зміну способу чи порядку виконання судового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді В. С. Затолочний
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 26 липня 2023 року.