Справа № 480/6399/21
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2023-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про продовження строку подання звіту про виконання рішення суду
27 липня 2023 року Справа № 480/6399/21
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Бурноса Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про виконання рішення суду та клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 у справі №480/6399/21 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії позовні вимоги задоволено (а.с.44-49), зокрема:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 у справі №818/805/18, з урахуванням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №480/4084/19, виплачених у березні 2021 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати сум пенсії за період з 01.01.2016 до 01.03.2021, перерахованої на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 у справі №818/805/18, з урахуванням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №480/4084/19, у березні 2021 року (а.с.49).

Вказане рішення набрало законної сили та судом було видано, крім іншого, виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області вчинити дії (а.с.53,77зворот-78).

Ухвалою суду від 06.06.2023 за заявою позивача встановлено судовий контроль, зокрема, встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області строк для подання звіту про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 в адміністративній справі №480/6399/21 - 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали суду (а.с.120-121).

Так, на виконання вимог ухвали у строк, визначений такою ухвалою, відповідачем подано звіт про виконання рішення суду (а.с.127-129), а також пояснення (а.с.142-143), в яких представник відповідача вказав, що на виконання рішення у цій справі позивачу здійснено нарахування компенсації у сумі 16283,59грн. та 28894,30грн., що у загальному розмірі складає 45177,89грн.

Також зазначено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631 затверджений бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік, який передбачає 360 млн. грн. на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету.

Станом на дату подання звіту забезпечено виплату коштів згідно з рішеннями суду, що набрали законної сили по 09.07.2020 включно.

Тому, нараховані кошти на виконання судового рішення від 31.03.2022 у справі № 480/6399/21, будуть виплачені за наявності бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету за рішеннями судів, що набрали законної сили у травні 2022 року.

Крім того, з посиланням на практику Верховного Суду представник відповідача наголосив, що за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин (постанови від 07.11.2019 у справі № 420/70/19, від 23.04.2020 у справі № 560/523/19 та від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а).

Відтак, вважає, що рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області виконано в межах покладених зобов`язань та наявного фінансового ресурсу.

Позивач подав додаткові пояснення, в яких, враховуючи тривале невиконання Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Сумській області рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 року у справі №480/6399/21, заявив клопотання про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у сумі сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за невиконання рішення суду (а.с.131-132).

Ухвалою суду від 06.07.2023 клопотання позивача про накладення штрафу було призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.07.2023 (ас.134), втім в якому в подальшому оголошено перерву до 26.07.2023, а згодом до 27.07.2023 для надання відповідачем доказів на підтвердження суми заборгованості, що обліковується в ГУ ПФУ в Сумській області перед ОСОБА_1 (а.с.147-150).

В судовому засіданні позивач раніше подане клопотання про накладення штрафу підтримав, вважаючи, що відповідачем рішення не виконано, та просив його задовольнити, а звіт не приймати до розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти поданого клопотання позивача про накладення штрафу та просив звіт прийняти.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи клопотання позивача про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та звіт про виконання з наданими доказами, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення ухвалюється судом іменем України та є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частини 2 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VІІІ судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частина четверта та сьома статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи, судом було видано, крім іншого, виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати сум пенсії за період з 01.01.2016 до 01.03.2021, перерахованої на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 у справі №818/805/18, з урахуванням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №480/4084/19, у березні 2021 року (а.с.77зворот-78,140).

Головним державним виконавцем ВПВР УЗДВС у Сумській області постановою від 22.08.2022 відкрито виконавче провадження №69692416 з приводу примусового виконання виконавчого листа у справі №480/6399/21 про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати сум пенсії за період з 01.01.2016 до 01.03.2021, перерахованої на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 у справі №818/805/18, з урахуванням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №480/4084/19, у березні 2021 року (а.с.78 зворот).

Постановами старшого державного виконавця ВПВР УЗДВС у Сумській області забезпечувалося виконання рішення у цій справі в межах вказаного виконавчого провадження шляхом винесення постанов про накладення штрафу від 01.02.2023 та від 29.03.2023 (а.с.79, 80зворот), а також шляхом направлення до Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області заяви з проханням внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно винних посадових осіб боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Відтак, у порядку примусового виконання рішення суду в ході виконавчого провадження рішення відповідачем не виконано.

При цьому, як вбачається зі звіту про виконання рішення суду з урахуванням пояснення (а.с.127-128, 142-143), Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області на виконання рішення суду у цій справі нараховано суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум пенсії перерахованої на виконання рішень Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №480/4084/19 за період з січня 2016р. по березень 2021р. у розмірі 16283,59грн., а також суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум пенсії перерахованої на виконання рішень Сумського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 у справі №818/805/18 за період з січня 2016р. по липень 2018р. у розмірі 28894,30грн. Тобто у загальному розмірі сума, яка підлягає до виплати за судовим рішенням у цій справі №480/6399/21 складає 45177,89грн.

Вказане також підтверджується розрахунком компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі №480/6399/21 (а.с.107, 129) та витягом з розрахунку компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі №480/6399/21 (а.с.145), а також витягом з особового рахунку позивача, що був наданий суду 27.07.2023 на підтвердження того, що сума у розмірі 45177,89грн. обліковується як борг в ГУ ПФУ в Сумській області за ОСОБА_1 .

Таким чином судом встановлено, що відповідачем виконано рішення в цій справі в частині нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум пенсії перерахованої на виконання рішень Сумського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 у справі №818/805/18, з урахуванням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №480/4084/19.

Однак, суд відмічає, що здійснення нарахування компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати є лише передумовою її виплати, однак не свідчить про повне виконання рішення суду, оскільки рішенням суд зобов`язав відповідача не лише провести нарахування, але й виплату позивачеві компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати сум пенсії, що після перерахунку склала 45177,89грн. Втім доказів про виплату цієї суми відповідачем суду не надано.

Щодо посилань представника відповідача у звіті та поясненні на висновки Верховного Суду щодо того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за фактичної відсутності таких коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, суд зауважує наступне.

У постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а та від 07.11.2019 у справі №420/70/19 Верховний Суд переглядав рішення першої та апеляційної інстанцій, що прийняті по суті спору - щодо правомірності прийняття постанови державним виконавцем про накладення штрафу саме в контексті встановлення державним виконавцем факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин та при застосуванні положень Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV та Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Відтак, з огляду на неподібність відносин, вказаних у таких постановах Верховного Суду до спірних, а також враховуючи те, що наразі предметом розгляду є виключно питання в порядку виконання рішення суду, зокрема, щодо розгляду звіту про виконання рішення суду в межах встановленого на підставі ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України судового контролю у цій справі, а не вирішення спору по суті, суд не приймає посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а та від 07.11.2019 у справі №420/70/19.

Щодо посилань на постанову Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №560/523/19, суд зауважує, що поряд з висновком у цій постанові про те, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття, Верховний Суд також вказує, що на момент подання відповідачем звіту рішення виконано не в повному обсязі, оскільки повної виплати перерахованої суми довічного грошового утримання судді у відставці здійснено не було, що у свою чергу не підтверджує виконання рішення суду у повному обсязі.

Фактично Верховний Суд погодився з тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень спрямовуються на їх виконання в порядку черговості, а невиплата перерахованих коштів на виконання рішення суду не є підтвердження повного виконання рішення суду.

Відтак, посилання на таку постанову Верховного Суду суд оцінює критично.

Разом з тим суд наголошує, що основним призначенням стадії виконання судового рішення є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту, а здійснення лише перерахунку пенсії, та не здійснення її виплати не свідчить про повне виконання рішення суду.

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Зазначені висновки Суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 1 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та ухвалах від 26 січня 2021 року у справі №611/26/17, від 7 лютого 2022 року у справі №200/3958/19-а, від 10 лютого 2022 року у справі № 160/13013/19, від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18.

Таким чином, відсутні підстави для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про виконання рішення суду.

З урахуванням зазначеного та враховуючи, що рішення суду від 31.03.2022 на момент розгляду звіту про виконання рішення суду відповідачем у повному обсязі не виконано, виплату позивачу нарахованої компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати сум пенсії за період з 01.01.2016 до 01.03.2021, перерахованої у березні 2021 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.04.2018 у справі №818/805/18, з урахуванням рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №480/4084/19, у загальній сумі 45177,89грн. проведено не було, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне відповідно до ч.2 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, відмовити у прийнятті звіту про виконання рішення суду від 31.03.2022 у справі №480/6399/21 та встановити відповідачеві новий строк для подання звіту про виконання рішення у цій справі - три місяці з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Водночас стосовно наявності правових підстав для накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду у Сумській області за невиконання рішення суду у цій справі, суд вказує таке.

Згідно ч.2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто за приписами вказаної норми накладення штрафу є правом суду, а не його обов`язком.

Вказана позиція узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 13.05.2021 року у справі №9901/598/19, від 10 лютого 2022 року у справі №160/13013/19.

Крім того, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

При вирішення питання щодо накладення штрафу судом враховано, що відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2 за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету. Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Станом на дату подання звіту представник відповідача повідомив про забезпечення виплат коштів згідно рішень судів, що набрали законної сили по 09.07.2020 включно.

Таким чином фактична невиплата нарахованих пенсійних виплат зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості виплат, яка визначається датою набрання ними законної сили, при цьому виділення коштів із Державного бюджету не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, яким забезпечено виконання рішення в частині проведення нарахування спірної компенсації, а вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав, тим паче, що накладення штрафу у такому випадку, жодним чином не зможе захистити право позивача на отримання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується вчинення ГУ ПФУ в Сумській області дій, спрямованих на виконання судового рішення у цій справі, зокрема, проведення нарахування компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати сум пенсії, а невиплата нарахованих сум має місце не внаслідок умисного ухилення від виконання судового рішення, а через відсутність необхідного розміру коштів для його виконання, то суд на підставі статті 382 КАС України вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області у цій справі №480/6399/21.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 в адміністративній справі №480/6399/21.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в адміністративній справі №480/6399/21.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2022 в адміністративній справі №480/6399/21 - на три місяці з дня отримання копії повного тексту цієї ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 27.07.2023.

Суддя І.Г. Шевченко