Справа № 320/14695/23
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

26 липня 2023 року Київ № 320/14695/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Шевченко А.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Приватного підприємства «Ратмир-Соло» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича та Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними результати прилюдних торгів,

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «Ратмир-Соло» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича та Державного підприємства «Сетам», в якому позивач просив суд визнати недійсними результати прилюдних торгів, які оформлені протоколами проведення електронних торгів № 574273 від 28.11.2022 та № 575826 від 12.01.2023 з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме комплексу будівель та споруд, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича (попередня назва Червоногвардійська), буд. 13-А, що належить ПП «Ратмир-Соло».

В якості третіх осіб, позивачем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артіфішал фінанс інтелідженс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «»Міксотроф Евглена-сервіс.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Предмет позовних вимог ПП «Ратмир-Соло» стосується визнання недійсними результатів електронних торгів щодо продажу нерухомого майна.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

Із аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Згідно із частиною першою статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 р. № 2831/5 в редакції, чинній на час проведення спірних електронних торгів (далі - Порядок), після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги.

Приватний виконавець самостійно затверджує акт про проведений електронний аукціон шляхом його підписання та скріплення печаткою приватного виконавця.

В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно; номер лота реалізованого майна (пункт 5 Розділу X Порядку).

Із урахуванням викладеного суд доходить висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба (приватний виконавець) та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів (приватний виконавець), та покупець - переможець електронних торгів.

Стаття 20 Господарського процесуального кодексу України передбачає перелік справ, що підвідомчі господарським судам, до якого в контексті позовних вимог відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті відносяться справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Юрисдикційність справ про оскарження електронних торгів визначається з огляду на склад сторін правочину.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.06.2018 у справі № 910/856/17.

Із позовної заяви слідує, що реалізація майна на електронних торгах та дії відповідача були здійсненні в межах відповідного виконавчого провадження на виконання виконавчого документа виданого 06.06.2022 у межах справи № 910/2933/13.

Відповідно до положень статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, цей позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, він підлягає розгляду за правилами господарського судочинства у Господарському суді міста Києва.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У відповідності до вимог частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд роз`яснює позивачеві, що цей спір є господарським спором та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Окремо суд звертає увагу заявника, що відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 17.04.2023 у справі № 910/5730/23 за позовом Приватного підприємства «Ратмир-Соло» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича та Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними результати прилюдних торгів, які оформлені протоколами проведення електронних торгів № 574273 від 28.11.2022 та № 575826 від 12.01.2023, позовну заяву було залишено без руху, визначено спосіб та встановлено строк для усунення недоліків.

Приватне підприємство «Ратмир-Соло» своїм процесуальним правом на усунення недоліків позову в межах справи № 910/5730/23 не скористалось, у зв`язку із чим Господарським судом міста Києва постановлено ухвалу від 25.05.2023 про повернення позовної заяви заявнику.

Таким чином позивач, не бажаючи усувати виявлені судом недоліки, повторно звернувся до суду, але з порушенням правил юрисдикції.

В апеляційному порядку ухвала Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 у справі № 910/5730/23 ПП «Ратмир-Соло» не оскаржена, отже позивач погодився з її змістом.

У силу вимог статей 44 та 45 Кодексу, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Наведене свідчить про зловживання процесуальними правами, оскільки позивач вперше звернувшись з аналогічним позовом до Господарського суду міста Києва у межах справи № 910/5730/23, не виявивши бажання усувати встановлені судом недоліки позовної заяви, повторно звернувся, але вже до Київського окружного адміністративного суду з позовом, спір за яким не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 19, 44, 45, 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 320/14695/23 за позовом Приватного підприємства «Ратмир-Соло» до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Авторгова Андрія Миколайовича та Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними результати прилюдних торгів.

Роз`яснити позивачеві, що цей спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства Господарським судом міста Києва.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Суддя Шевченко А.В.