Справа № 240/6732/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Житомир справа № 240/6732/23

категорія 109010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, Комунального підприємство "Інспекція з благоустрою м.Житомира" Житомирської міської ради про часткове скасування рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивачка) із позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:

- визнати дії відповідачів по прийняттю припису від 10.03.2023 №5/ТС протиправними та його скасувати.

- скасувати рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про демонтаж тимчасових споруд» від 23.09.2021 №1305 в частині демонтажу тимчасового кіоску ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником торгового павільйону (кіоск МАФ) площею 8 кв.м. розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що Комунальним підприємством «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради, на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про демонтаж тимчасових споруд, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в м. Житомирі» від 23.09.2021 №1305, видано припис №5/ТС про демонтаж тимчасової споруди з терміном виконання до 17.03.2023, який був приклеєний на стіну кіоску 14.03.2023. Зазначає, що приймаючи рішення «Про демонтаж тимчасових споруд» №1305 від 23.09.2021 виконавчий комітет Житомирської міської ради посилається на правові акти щодо дотримання вимог законодавства та усунення порушень у сфері благоустрою і утримання об`єктів благоустрою м. Житомира в належному естетичному та санітарному стані, у зв`язку з відсутністю відомостей про наявність дозвільної/погоджувальної документації на розміщення об`єктів. Позивачка вважає, що приймаючи таке рішення виконавчий комітет міської ради не надав їй можливості подати документи та пояснення, які б могли вплинути на його результат, оскільки не здійснено виклик ні на засідання робочої групи з розгляду питань щодо розміщення на території міста тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, ні на засідання виконавчому комітету міської ради. Крім того зауважує, що не відомо чи дотримано відповідачами норми порядку проведення перевірок, так як ніякої інформації (документації) щодо направлення на проведення перевірки, повноважень осіб які вчиняли демонтаж тимчасової споруди, відповідачами не надавалися. На думку позивачки, такі акти порушують її права та охоронювані законом інтереси на здійснення господарської діяльності в сфері надання послуг громадського харчування та являються незаконними та необґрунтованими, а тому підлягають скасуванню. Додатково зауважує, що у виконавчого комітету Житомирської міської ради відсутні правові підстави для прийняття рішень, положень, порядків про демонтаж кіосків (тимчасових споруд), оскільки Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні», ані інші Закони України не надають органам місцевого самоврядування повноважень щодо додаткового врегулювання питань знесення або демонтажу тимчасових споруд.

З цих підстав позивачка вважає спірні рішення та припис протиправними та просить скасувати їх.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 17.03.2023 поновлено пропущений строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

04.04.2023 від представника виконавчого комітету Житомирської міської ради (далі відповідач 1) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю. Свої доводи обґрунтовує тим, що за результатами проведеної перевірки спеціалісти відділу дизайну міського середовища Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради дійшли висновку, що тимчасова споруда за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 45, самовільно розміщена на території комунальної власності з порушенням планувальних обмежень передбачених будівельними нормами, а тому підлягає демонтажу. Під час обстеження спеціалістами відділу дизайну міського середовища Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради встановлено, що паспорт прив`язки для розміщення ТС за адресою: АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_2 не видавався, тимчасова споруда розташована на пішохідній частині тротуару, параметри зовнішніх контурів якої становлять 2,50 х 5,00 м, відстань до проїзної частини дороги - 0,48 м. Крім того, відповідно до топографо-геодезичної основи (М 1:500) тимчасова споруда розміщена на інженерних комунікаціях газопостачання, електропостачання, зв`язку, а також в охоронній зоні інженерної комунікації водопостачання (перед тимчасовою спорудою знаходиться люк). Зауважує, що позивакою не надано жодних належних доказів, що підтверджували б законність розміщення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 та протиправність прийнятого виконавчим комітетом Житомирської міської ради рішення, та винесених приписів. У той час, звертає увагу суду, що 21.03.2023 позивачка звернулась до директора Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради із заявою про можливість розміщення тимчасової споруди, за результатами розгляду якої листом №643/13 від 31.03.2023 відмовлено в реалізації намірів щодо її розміщення враховуючи, що місце розташування заявленої тимчасової споруди не відповідає вимогам планування обмежень передбачених будівельними нормами, застосування яких є обов`язковим для всіх суб`єктів містобудування.

Разом із відзивом на позов, представником відповідача 1 подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у задоволенні якого ухвалою суду від 11.04.2023 відмовлено.

17.04.2023 від представника Комунального підприємства "Інспекція з благоустрою міста Житомира" Житомирської міської ради (далі - КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира», відповідач 2) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову, так як він є безпідставним та необґрунтованим.

Зазначає, що питання демонтажу тимчасових споруд, рекламних засобів та сміттєзбірних контейнерів, об`єктів сезонної торгівлі, малих архітектурних форм на території Житомирської міської територіальної громади врегульовано з 11.11.2020 рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради "Про затвердження Порядку демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, рекламних засобів та сміттєзбірних контейнерів" №1355 (далі - Порядок №1355) та з 02.02.2022 рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від "Про затвердження Порядку демонтажу об`єктів, самовільно розміщених на території Житомирської міської територіальної громади в новій редакції» №96 (далі - Порядок №96). На підставі вказаних нормативно-правових актів, виконавчим комітетом Житомирської міської ради 17.11.2021 прийнято оскаржуване рішення. Пунктом 8 додатку 1 такого рішення визначено, що тимчасовий кіоск, який розташований по вул.Вітрука, 45 є таким, що самовільно розміщений на території міста Житомира за відсутності на час прийняття рішення діючого паспорта прив`язки, а тому підлягає демонтажу. Відповідно до п.3 вказаного рішення зобов`язано КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради демонтувати тимчасові споруди, спеціальні конструкції зовнішньої реклами згідно з додатками у порядку встановленому чинним законодавством України.

Забезпечуючи виконання рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про демонтаж тимчасових споруд, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в м. Житомирі» №1305 від 17.11.2021 та у відповідності до Порядку №1355 відповідачем 2 23.11.2022 винесено припис за №1/8/ТС про добровільне усунення порушення благоустрою міста Житомира шляхом здійснення самостійного демонтажу тимчасової споруди, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Крім того, такі ж приписи винесені № 1/8/ТС від 19.05.2022 та 5/ТС від 10.03.2023, однак позивачкою належного реагування не відбулося, тимчасова споруда самостійно не демонтована, вимоги приписів не виконано.

Представник відповідача 2 звертає увагу суду, що сам факт використання тимчасової споруди значний проміжок часу без відповідних дозвільних документів не легітимізує таке користування та не може бути підставою для унеможливлення здійснення процедури її демонтажу, а тому впевнений, що КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради діяла відповідно до норм чинного законодавства України та діючих рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради, виконуючи покладені на підприємство зобов`язання в межах своїх повноважень.

Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду № 01-36-В від 12.06.2023 (у період з 03.07.2023 до 21.07.2023), суддя Єфіменко О.В. перебувала у щорічній відпустці, тому розгляд даної справи судом відкладався.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником торгового павільйону (кіоск МАФ) площею 8 кв.м. розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на підставі укладеного договору купівлі продажу торгового павільйону від 03.03.2011.

17.11.2021 виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення «Про демонтаж тимчасових споруд, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в м.Житомирі» №1305, яким затверджено перелік тимчасових споруд, самовільно та/або розміщених на території міста Житомира за відсутності на час прийняття рішення паспорта прив`язки тимчасової споруди, що підлягають демонтажу, в тому числі тимчасової споруди (кіоску) за адресою: АДРЕСА_1 . Пунктом 3 вказаного рішення КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради зобов`язано демонтувати тимчасові споруди, спеціальні конструкції зовнішньої реклами згідно з додатками у відповідності до порядку визначеного чинним законодавством України.

На виконання рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про демонтаж тимчасових споруд, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в м. Житомирі» №1305 від 17.11.2021 та відповідно до Порядків №76, 1305 відповідачем 2 винесено приписи: за №1/8/ТС від 23.11.2021, №1/8/ТС від 19.05.2022, №5/ТС від 10.03.2023 (з терміном виконання до 17.03.2023) про добровільне усунення порушення благоустрою міста Житомира шляхом здійснення самостійного демонтажу тимчасової споруди, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Не погодившись з такими діями відповідачів позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до частини 2 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI), тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Згідно з частиною 4 статті 28 Закону № 3038-VI, розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі - Порядок №244), який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 : 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності (пункту 1.4 Порядку №244).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №244, підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).

Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС (п.2.2 Порядку №244).

Пунктом 2.3 Порядку передбачено, що до заяви додаються

- графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості;

- реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності.

Цей перелік документів є вичерпним.

Для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації (п.2.4 Порядку).

Про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідного комплекту документів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС (п.2.5 Порядку).

Пунктом 2.14 Порядку визначено, що паспорт прив`язки ТС не надається за умов:

- подання неповного пакета документів, визначених пунктом 2.6 цього Порядку;

- подання недостовірних відомостей, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку.

Ненадання паспорта прив`язки ТС з інших підстав не допускається.

Згідно з пунктом 2.26 Порядку №244, дія паспорта прив`язки ТС анулюється за таких умов:

- недотримання вимог паспорта прив`язки ТС при її встановленні;

- невстановлення ТС протягом 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки ТС;

- надання недостовірних відомостей у документах, зазначених у пункті 2.6 цього Порядку, під час підготовки паспорта прив`язки ТС.

Пунктом 2.29 Порядку №244 передбачено, що у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.

Згідно з пунктом 2.30 Порядку №244 розміщення ТС самовільно забороняється.

Статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21 травня 1997 року (далі Закон №280/97-ВР) визначено перелік власних (самоврядних) та делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку.

Зокрема, цією статтею врегульовано право виконавчих органів відповідних рад на організацію благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, тощо.

За визначенням статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року №2807-IV (далі Закон №2807-IV) благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відповідно до пункту 1 частини другої статті 10 Закону №2807-IV належить, зокрема: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів.

Відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.13 Закону №2807-IV до об`єктів благоустрою населених пунктів належать території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту (ч.2 ст.13 ).

Згідно з ч.1 ст. 26-1 Закону №2807-IV порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з виконанням суб`єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим - п`ятим частини першої цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила.

Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Правила не можуть передбачати обов`язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Частинами 1, 2 ст.40 Закону №2807-IV закріплено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів.

Отже, Закон №2807-IV наділяє повноваженнями міські ради та їх виконавчі органи здійснювати самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів.

Рішенням Житомирської міської ради від 11.11.2020 №1355 затверджено Порядок демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення, рекламних засобів та сміттєзбірних контейнерів згідно з додатком.

Відповідно до п.2.4, 2.5 Порядку підставою для проведення демонтажу ТС, РЗ та СК є рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради про демонтаж ТС, РЗ чи СК.

Після прийняття виконавчим комітетом Житомирської міської ради рішення про демонтаж ТС (РЗ чи СК) представником Уповноваженої особи вноситься припис власнику (користувачу) ТС, РЗ чи СК з вимогою усунення порушень благоустрою шляхом проведення демонтажу ТС, РЗ чи СК.

Отже, прийняття рішення про демонтаж об`єктів з підстав порушення правил благоустрою належить до повноважень виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Відповідно до статуту Комунального підприємства "Інспекція з благоустрою м.Житомира", затвердженого рішенням Життомирської міської ради від 23.04.2019 №1401 основними напрямками діяльності підприємства, в тому числі:

- утримання об`єктів благоустрою;

- забезпечення виконання рішень Житомирської міської ради та її виконавчого комітету, направлених на виникнення, зміну або припинення прав та обов`язків суб`єктів господарювання та фізичних осіб в сфері благоустрою міста;

- контроль за здійсненням робіт, пов`язаних з тимчасовим порушенням благоустрою міста Житомира та притягнення порушників Правил благоустрою міста до адміністративної відповідальності в установленому чинним законодавством України порядку.

У ході судового розгляду справи встановлено, що відповідно до статті 34 Закону №2807-IV, керуючись Європейською xapтією місцевогo самоврядування та з метою встановлення єдиних вимог щодо благоустрою території на підставі статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) Житомирською міською радою прийнято рішення "Про затвердження правил благоустрою території Житомирської міської об`єднаної територіальної громади" № 286 від 23.09.2021 (далі - Правила).

Пунктом 1 Розділу Х Правил передбачено, що контроль у сфері благоустрою Житомирської міської об`єднаної територіальної громади спрямований на забезпечення дотримання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та підпорядкування, а також громадянами, у тому числі іноземцями та особами без громадянства, вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», інших нормативно-правових актів, у тому числі цих правил.

Контроль за станом благоустрою, виконанням цих Правил, міська рада покладає на уповноважені нею виконавчі органи, організації та підприємства (п.2 розділу Х).

Якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою або вже спричинили, посадова особа контролюючого органу (або інші, уповноважені на це особи) зобов`язана скласти та надати офіційний документ - припис або протокол про адміністративне правопорушення (п.3 розділу Х).

Припис є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою. Припис підписується особою, яка його склала, i особою, на яку він складений. У разі вімови особи отримати припис в графі "Припис одержав" робиться про це запис (п.4 розділу Х).

Посадова особа контролюючого органу (або інша, уповноважена на це особа), яка під час перевірки об`єкта благоустрою виявила порушення вимог цих Правил, зобов`язана на винну особу скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого відповідно статею Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином припис підписується особою яка його склала, і особою на яку він складений. Також припис має бути направлений на адресу суб`єкта господарювання, а також зареєстрований в журналі реєстрації приписів.

Як стверджує позивачка та не спростовується матеріалами справи, відповідач 1 приймаючи рішення не надав їй можливості подати документи та пояснення, які б могли вплинути на його результат. Наголошує, що її не запрошували для участі у засіданні робочої групи з розгляду питань щодо розміщення на території міста тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, тобто на засідання виконкому міської ради.

Крім того, зауважує про недотримання посадовими особами уповноваженого органу порядку проведення перевірки, у зв`язку із недоведенням їй інформації щодо направлення на таку перевірку.

Разом з тим, позивачка заперечує належне отримання припису (ознайомлення з таким), яким зобов`язано демонтувати тимчасову споруду, що унеможливило подати документи та пояснення, що підтверджували б законність розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 .

Як свідчать матеріали справи, за висновками викладеними в акті обстеження тимчасової споруди розміщеної по АДРЕСА_1 , ця споруда самовільно розміщена на території комунальної власності з порушенням планувальних обмежень передбачених будівельними нормами, а тому підлягає демонтажу.

Натомість, копія акту обстеження тимчасової споруди від 22.10.2021, що складений посадовими особами відділу дизайну міського середовища департаменту містобудування та земельних відносин міської ради містять лише інформацію про виявлені порушення та їх опис. При цьому, інформація щодо присутності при складанні вказаних документів позивачки або її представника у такому акті відсутня, а також відсутня графа в акті обстеження про ознайомлення та підпис суб`єкта господарювання (відмову від підпису).

У такому документі є підписи виключно працівників органу місцевого самоврядування, акт відмови від підпису за участі незалежних осіб не складався.

У свою чергу, як вже зазначалося, 17.11.2021 виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято оскаржуване рішення, яким затверджено перелік тимчасових споруд, самовільно та/або розміщених на території міста Житомира за відсутності на час прийняття рішення паспорта прив`язки тимчасової споруди, що підлягають демонтажу, в тому числі тимчасової споруди (кіоску) за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якої є позивачка. Пунктом 3 вказано рішення КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради зобов`язано демонтувати тимчасові споруди, спеціальні конструкції зовнішньої реклами згідно з додатками відповідно до порядку визначеного чинного законодавства України.

На виконання рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.11.2021 № 1305 «Про демонтаж тимчасових споруд, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами в м. Житомирі» начальником господарсько-технічного відділу КП «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирська міської ради складено приписи від 23.11.2021 № 1/8/ТС та від 19.05.2022 № 1/8/ТС, а також припис від 10.03.2023 № 5/ТС, якими запропоновано усунути порушення благоустрою міста Житомира шляхом здійснення демонтажу самовільно розміщеної тимчасової споруди за власний рахунок на протязі 7 (семи) календарних днів з дня його винесення.

При цьому, доказів отримання (надсилання поштою) таких приписів відповідачем 2 не надано, матеріали справи містять копії фотофіксації розміщення приписів про примусовий демонтаж тимчасової споруди позивачки на фасаді тимчасової споруди, що не являється належним повідомленням суб`єкта господарювання про необхідність усунення встановлених порушень. Окрім цього, з копії підтвердження розміщення приписів на фасаді тимчасової споруди (доданих до матеріалів справи представниками відповідачів) неможливо встановити їх зміст, тобто який саме документ на вказаному фасаді було зафіксовано за допомогою фото, у зв`язку із неякісною його копією. Таким чином, матеріали справи не містять жодного доказу вручення припису позивачці, як це передбачено Правилами.

Отже, досліджені матеріали справи не містять доказів звернення відповідача 2 до позивачки з приписами про усунення порушень у визначений термін.

У контексті викладених норм, суд дійшов висновку, що здійснення демонтажу на підставі рішення про демонтаж тимчасової споруди передує невиконання вимоги (припису) власником (користувачем) тимчасової споруди у встановлений уповноваженим органом термін.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 07.07.2023 у справі № 522/10463/17.

З огляду на що, суд вважає, що порушення відповідачем 2 законодавчо встановленого обов`язку з належного повідомлення власника тимчасової споруди про складання припису щодо такого об`єкту, позбавило позивачку права на його добровільне виконання шляхом надання дозвільних документів або добровільного демонтажу тимчасової споруди.

Крім того, суд бере до уваги, висновки Верховного Суду у постановах від 13.01.2022 у справі №826/13991/16 та від 25.05.2022 у справі №560/1651/19, що демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд є крайнім заходом, якому має передувати вжиття уповноваженим суб`єктом інших заходів реагування, націлених на достеменне встановлення порушення в галузі благоустрою населених пунктів, його припинення та ліквідацію наслідків, якщо такі є. Демонтажу підлягають лише самочинно зведені тимчасові споруди у тому випадку, якщо власник такої споруди самостійно не демонтував споруду у встановлений у приписі строк або якщо власник невідомий.

Разом з тим слід зауважити, що матеріали справи не містять доказів звернення відповідача 2 до позивачки з приписами про усунення порушень у визначений термін, такі приписи стосувалися саме демонтажу тимчасової споруди позивачки, а тому вона була позбавлена можливості (права) усунути встановлені порушення.

Суд наголошує на необхідності надання можливості усунути виявленні порушення у розумні строки, так як звернення з приписом про демонтаж є крайнім заходом, що застосовується до порушників, застосування якого повинно бути належним чином обґрунтовано.

Окрім того, суд відзначає, що відповідачами не доведено здійснення спроб з`ясувати у позивачки наявність паспорту прив`язки на спірну тимчасову споруду, про що свідчить відсутність у матеріалах справи доказів звернення до позивачки, у тому числі засобами зв`язку, пошти тощо.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача 1 в частині, що стосується позивачки, ухвалено із порушенням законодавчо встановлених вимог, а тому підлягає скасуванню в зазначеній частині та як наслідок скасуванню підлягає оскаржуваний припис.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій, суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення адміністративного позову.

Частина 3 статті 139 КАС України передбачає, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до виконавчого комітету Житомирської міської ради (майдан Корольова, 4/2, м.Житомир,10014. ), Комунального підприємства "Інспекція з благоустрою м.Житомира" Житомирської міської ради (вул.Гагаріна, 18, м.Житомир, 10014, ) про часкове скасування рішення, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради «Про демонтаж тимчасових споруд» від 17.11.2021 №1305 в частині демонтажу тимчасової споруди, яка розміщена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати протиправним та скасувати припис Комунального підприємство "Інспекція з благоустрою м.Житомира" Житомирської міської ради від 10.03.2023 №5/2ТС.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Житомирської міської ради на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального підприємства "Інспекція з благоустрою м.Житомира" Житомирської міської ради на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1000 (одна тисяча) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 25 липня 2023 р.