Справа № 200/6780/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року справа №200/6780/20-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання Передерій Є.О., за участю представника відповідача Кельбас Р.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року (головуючий І інстанції Галатіна О.О.), складеного у повному обсязі 13 жовтня 2021 року у м. Слов`янськ Донецької області, у справі № 200/6780/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тар Альянс" до Головного управління ДПС у Донецькій області, Офісу великих платників податків ДПС, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про стягнення пені на суму заборгованості з відшкодування податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Тар Альянс до Головного управління ДПС в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, третього відповідача Офісу великих платників податків Державної податкової служби про:

стягнення з державного бюджету України на користь ТОВ Тар Альянс пеню на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року в сумі 10 228 994 (десять мільйонів двісті двадцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 40 копійок.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року позовні вимоги задоволені. Стягнуто з державного бюджету України на користь ТОВ Тар Альянс () пеню на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року в сумі 10 228 994 (десять мільйонів двісті двадцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 40 копійок.

Не погодившись із судовим рішенням, Головне управління ДПС у Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило суд скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не з`ясував чи пропущений позивачем строк звернення до суду із даним позовом.

Крім того, податковим органом зазначено, що здійснити всі дії щодо відшкодування ПДВ за декларацією за липень 2012 року не є можливим з огляду на не запровадження Тимчасового Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, поданих до 010 лютого 2016 року

Представник відповідача в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 20.08.2012 року товариством з обмеженою відповідальністю Тар Альянс подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку Донецької області податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2012 року із заявою про повернення суми бюджетного відшкодування в сумі 10 228 994, 40 грн.

В подальшому Спеціалізованою державною податковою інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку Донецької області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правильності нарахування Позивачем бюджетного відшкодування ПДВ. За результатами перевірки СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку Донецької області було складено Акт №420/15-17-2/33853132 від 09.10.2012. На підставі зазначеного Акту СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку Донецької області 30 жовтня 2012 року було прийнято податкові повідомлення- рішення №/23905/10/15-17-2, №/23907/10/15-17-2 та №/23904/10/15-17-2 якими відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 7670093,00 грн., зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ, зменшено суму бюджетного відшкодування «заявленого за напрямом відшкодування на розрахунковий рахунок платника у банку) з ПДВ та нараховано штрафні санкції.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29.04.2013 року по справі 805/3119/13-а, яка була залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2013 року, задоволені позовні вимоги ТОВ Тар Альянс", а вищевказані повідомлення рішення скасовані. Зазначену ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку міжрегіонального повного управління Міндоходів отримало 01.07.2013 р.

В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 4 лютого 2014 року здійснено процесуальну заміну неналежного відповідача на належного - Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Міндоходів. Постанови судів першої та апеляційної інстанції були скасовані, а справу було направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 09.04.2011 року по справі 805/3119/13-а, яка була залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.06.2014 року, задоволені позовні вимоги ТОВ Тар альянс, а податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Донецьку Державної податкової служби від 30 жовтня 2012 року №0/23907/10/15-17-2, від 30 жовтня 2012 року №0/23904/10/15-17-2, від 30 жовтня 2012 року №/23905/10/15-17-2, від 5 листопада 2012 року №/24621/10/15-17-2 скасовані.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.02.2016 року провадження у справі №805/3119/13-а закрите.

Також ТОВ Тар Альянс звернулося до суду з позовною заявою про стягнення суми бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2012 року в сумі 7 840 128 гривень. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13.01.2014 року по справі 805/16876/13-а, яка була залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року, позовні вимоги ТОВ Тар альянс задоволені, стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ Тар Альянс суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року в сумі 7840128,00 грн.

У своїй постанові від 17 жовтня 2019 року по справі №805/16876/13-а (адміністративне провадження №К/9901/4386/18, К/9901/4388/18) Верховний суд підтвердив правомірність висновків судів першої та апеляційної інстанцій і залишив в силі вказані вище судові рішення про стягнення з бюджету суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року в сумі 7 840 128,00 грн.

Крім того у листопаді 2013 року ТОВ Тар Альянс також заверталося до суду з позовом про стягнення пені на суму невідшкодованої заборгованості бюджету з ПДВ. За заявою «Тар Альянс» було відкрито провадження у справі №805/16891/13-а. Надалі провадження у справі зупинено до вирішення справи № 805/16876/13-а.

Після завершення розгляду справи № 805/16876/13-а ТОВ Тар Альянс було ініційовано відновлення розгляду справи №805/16891/13-а про стягнення пені за прострочення повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2012 року.

Втім, враховуючи той факт, що матеріали адміністративної справи №805/16891/13-а знаходились у будівлі Донецького окружного адміністративного суду під час її незаконного захоплення і на даний час вважаються втраченими, в ухвалах Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2020р. та Першого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2020 року було вказано на неможливість відновлення розгляду справи №805/16891/13-а та зазначено про право "Тар Альянс" звернутися до суду із аналогічним позовом.

Згідно матеріалів справи, від часу набуття чинності рішенням у справі з приводу оскарження результатів перевірки податку на додану вартість за липень 2012 року, заявлених позивачем до відшкодування і до теперішнього часу заборгованість з ПДВ за липень 2012 р. не відшкодовано.

Стягнення спірної суми з Державного бюджету є спірним питанням даної справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року має бути стягнута з Державного бюджету України на користь товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

П. 200.7 ст. 200 ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (тут і надалі) було встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контрольному органу податкову декларацію та заяву про звернення суми, бюджетного відшкодування, яка показується у податковій декларації.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення вірогідності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що стають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу (пункт 200.11 статті 200 ПК України).

Згідно п.п. ґ. пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат, зокрема, з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

Згідно положень п. 200.15 ст.200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

П. 200.13 ст.200 ПК України було визначено, що орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування або шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку, або шляхом оформлення (випуску) казначейського фінансового векселя (за згодою платника податків) протягом п`яти календарних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України (як в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, так і в редакції, чинній на даний час) суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Відтак, заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року в сумі 7 840 128 гривень була стягнута з Державного бюджету України постановою Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2014 року по справі 205/16876/13-а (як вже зазначалося вище, дане судове рішення ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2014 року та постановою Верховного суду від 17.10.2019 року залишено без змін).

З огляду положення ч. 4 ст. 78 КАС України не потребують додаткового доказування обставини, встановлені у чинних судових рішеннях у справах про скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 30.10.2012р. про зменшення суми від`ємного значення з податку на додану вартість, а також відмову у надані бюджетного відшкодування з ПДВ за липень 2012 року та нарахування штрафних санкцій (№805/3119/13-а) та стягнення заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за липень 2012 року в сумі 7 840 128 гривень (№805/16876/13-а).

Судами встановлено факт заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за липень 2020 року в сумі 7 840 128 гривень і зобов`язання Державного бюджету зі сплати вказаної заборгованості на користь Позивача.

Пунктом 200.23 ст.200 ПК України визначено, що на суму бюджетної заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення нені, строку її дії, включаючи день погашення. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне зазначити наступне.

07.11.2013 року на адресу податкового органу скеровано адвокатський запит №232/112 в якому, зокрема, поставлено питання про дату отримання податковим органом ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2013 року по справі 805/3119/13-а. У відповіді на вказаний запит податковий орган вказав, що ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19.06.2013 року по справі 805/3119/13-а ним було отримано 01.07.2013 року.

Частиною 4 ст.254 КАС України в редакції чинній на 19.06.2013 року передбачала, що у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. В свою чергу ч.5 зазначеної статті було передбачено, що постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Отже, рішення Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.04.2013 року по справі № 805/3119/13-а набуло чинності з дати винесення по даній справі апеляційним судом ухвали від 19.06.2013р.

З моменту набуття чинності рішенням суду у справі щодо оскарження ТОВ «Тар Альянс» ні в позапланової перевірки стосовно сум податку, заявлених до відшкодування податковий органі і орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів мали вчинити дії, необхідні для реалізації процедури бюджетного відшкодування, а саме: згідно п.200.15 ст.200 ПК України податковий орган протягом п яти робочих днів, що настали за днем отримання рішення апеляційної інстанції, мав подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно п.200.13 ст.200 ПК України орган, що здійснює казначейське обслуговування Бюджетних коштів, протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби мав виплатити позивачу суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний рахунок платника податку в обслуговуючому банку, або шляхом оформлення казначейського фінансового векселя (за згодою платника податків).

Виходячи з вказаної податковим органом дати отримання ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду по справі №805/3119/13-а процедура бюджетного відшкодування мала реалізовуватись по 15.07.2013 року (включно).

В ході розгляду справи №805/16876/13-а Донецьким окружним адміністративним судом встановлено, що всупереч вищевказаним приписам законодавства висновок до органу державного казначейства податковим органом не наданий, у зв`язку з чим сума бюджетного відшкодування позивачу не перерахована.

В постанові від 30.05.2019 по справі № 803/655/17 Верховний Суд зазначив, що відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України встановлюється обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в ст. 200 ПК України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. При цьому, непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість у визначений законодавцем строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України на користь позивача пеню за прострочення повернення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2012 року, розрахованої відповідно до п. 200.23.ст.200 ПК України станом на 10.07.2020 року у розмірі 10 228 994 (десять мільйонів двісті двадцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 40 коп. Зазначений висновок щодо нарахування пені нівелює твердження податкового органу по невідповідність сум стягнення у цій справі та справі №805/16876/13-а, оскільки спірним в рамках даної справи є нарахування пені за прострочене бюджетне відшкодування.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Разом з тим, бюджетне відшкодування позивачу по справі №805/16876/13-а до наступного часу не здійснено у зв`язку з чим, позивач і звернувся до суду із позовом про стягнення пені, що є порушенням права останнього на відшкодування сум податку на додану вартість, яке триває.

Відтак, з огляду на триваюче порушення прав позивача, суд не вбачає порушення позивачем строку звернення до суду із даним позовом.

Крім того. колегія суддів звертає увагу, що позивач звертався до суду з позовом до відповідача про стягнення пені у справі № 805/16876/13, провадження по якій було втрачене, що підтверджується ухвалами Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2020р. та Першого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2020 року, в яких вказано на неможливість відновлення розгляду справи №805/16891/13-а та зазначено про право "Тар Альянс" звернутися до суду із аналогічним позовом.

Таке право позивач реалізував шляхом подання позову у даній справі 21.07.2020 року в межах строку звернення до суду.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 200/6780/20-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року у справі № 200/6780/20-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 24 липня 2023 року

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 липня 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць