Справа № 580/6292/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 липня 2023 року Справа № 580/6292/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Рідзеля О.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Мельникової О.М.,

заявника ОСОБА_1 (особисто),

представників Черкаського ОТЦК та СП: Познякова В.Г., Скрипаловського Я.В. (за довіреностями),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд до часу подання позовної заяви надійшла заява ОСОБА_1 (далі заявник) про застосування заходів забезпечення позову, шляхом заборони Черкаському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету позову, зокрема дії, пов`язані з призовом ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, до моменту набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду публічно-правового спору.

Заява мотивована тим, що на утриманні у позивача перебуває троє дітей віком до 18 років, що є підставою для відстрочки від призову за мобілізацією. Однак, не зважаючи на це позивачу видано повістку на відправку до ЗСУ. Позивач стверджує про наявність очевидних ознак протиправності таких дій, що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою від 20.07.2023 суд призначив судове засідання для розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, на 21 липня 2023 року о 12 год. 00 хв.

21.07.2023 Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав суду письмові пояснення щодо заяви, в яких просив відмовити у задоволенні заяви. Зазначив, що військовозобов`язаний, який має право на відстрочку, подає до місцевого органу виконавчої влади через територіальний центр комплектування та соціальної підтримки заяву з відповідними документами. Однак, заявник не звертався із заявою про надання йому відстрочки від призову. Крім того, зазначено, що заявник має заборгованість зі сплати аліментів, що свідчить про неналежне виконання рішення суду про утримання неповнолітньої дитини.

У судовому засідання учасники підтримали правові позиції.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1-2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З довідки Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 20.07.2023 №1935 суд встановив, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку з 19.03.2019.

13.07.2023 комісією при першому відділі Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби (довідка ВЛК від 13.07.2023 №734).

14.07.2023 ОСОБА_1 отримав бойову повістку на 16.07.2023.

Заявник, вважаючи, що має відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією у зв`язку з перебуванням на його утримання 3-х дітей віком до 18 років, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

На підставі ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частинами 4-6 ст.154 КАС України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Суд зазначає, що підстави, з яких може бути вжито заходів забезпечення позову, є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як з`ясовано судом, фактично заявник аргументуючи підстави для вжиття заходів забезпечення позову посилається на очевидну протиправність дій з його мобілізації, вважаючи, що має відстрочку від призову.

В даному випадку суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.04.2019 у справі №826/16509/18, а саме, щодо «очевидності» ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, та попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому, застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Суд зазначає, що відповідно до абз.6 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років.

Разом з тим, доказів звернення позивача із заявою та документами, що підтверджують його право на відстрочку від мобілізації суду не надано.

Відсутність такого звернення у судовому засіданні підтвердив також заявник та представники Черкаського ОТЦК.

З огляду на викладене, суд зауважує, що підстави вважати, що повістка на відправку до ЗСУ має очевидні ознаки протиправності, на даний час відсутні, оскільки такі обставини підлягають з`ясуванню саме в ході розгляду адміністративної справи з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які учасники справи надають суду.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №826/16509/18.

З огляду на викладене, заява не є обґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2-16, 36, 39, 40, 248, 256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 19.07.2023 (вх. від 19.07.2023 №29830/23) про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви.

2. Копії ухвали направити заявнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ

Ухвала складена у повному обсязі 26.07.2023.