Справа № 160/259/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2023 року Справа № 160/259/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши в порядку загального позовного провадження в письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу №160/259/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Опт Торг" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/259/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Опт Торг" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Розглядати справу ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року ухвалено розглядати справу № 160/259/20 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 08 квітня 2020 року о 14:00 в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
08.04.2020 року до суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніка Опт Торг» було подано клопотання про відкладення розгляду справи.
08.04.2020 року представником відповідача також до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи та долучення матеріалів.
Розгляд справи було перенесено на 06 травня 2020 року о 10:00.
06.05.2020 року до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Опт Торг» про зупинення провадження у справі.
06.05.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду зупинено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Опт Торг" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів(карантину).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 року поновлено провадження в адміністративній справі № 160/259/20. Призначено підготовче засідання на 26.04.2023 року о 15:00.
26.04.2023 року до суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніка Опт Торг» подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника.
26.04.2023 року представником відповідача до суду подана заява про закриття підготовчого провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.05.2023 року о 13:00.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження, враховуючи вимоги статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив та зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка Опт Торг» зареєстроване 01.10.2010 року, про що в Єдиному державному реєстрі зроблено запис № 1 224 102 0000 050660.
Видами діяльності товариства є 27.51 виробництво електричних побутових приладів, 18.12 друкування іншої продукції, 20.15 виробництво добрив і азотних сполук, 46.18 діяльність посередників, що спеціалізуються у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.42 оптова торгівля одягом і взуттям, 46.43 оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення, 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля господарського призначення, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.
З 04.10.2010 року позивач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області та є платником податку на додану вартість.
26.07.2019 року на підставі підпункту 191.1.1 пункту 191.1 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 глави 8 розділу ІІ ПКУ проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість з січень червень 2019 року ТОВ «Ніка Опт Торг»( код 37276304).
Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніка Опт Торг» подано до Державної податкової служби України скаргу.
Не погодуючись із податковими повідомленнями-рішеннями Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка Опт Торг» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику регулюються нормами Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України встановлено право контролюючих органів проводити перевірки платників податків.
Відповідно до пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Порядок проведення камеральної перевірки врегульовано положеннями статті 76 Податкового кодексу України, пунктом 76.1 якої передбачено, що камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 86.2 статті 86 Податкового кодексу України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Системний аналіз норм, які визначають порядок проведення камеральної перевірки та які діяли на час проведення перевірки контролюючим органом в межах спірних правовідносин, свідчить про те, що мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або свідчать про інші порушення, які доводять склад податкового правопорушення.
Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.
Аналіз зазначених правових норм свідчить, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення усіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.
Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичних та/або методологічних помилок, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок сум податкових зобов`язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.
Наказом Міністерства доходів і зборів від 14 червня 2013 року № 165 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, у розділі ІІІ яких визначені особливості проведення камеральних перевірок податкової звітності з податку на додану вартість.
Згідно з підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 цих Методичних рекомендацій (у редакції, чинній на дату проведення перевірки) передбачено, що податкова звітність, подана платником податку на додану вартість, проходить арифметичний та логічний контроль - автоматизовану перевірку, складовими якої є:
- перевірка логічного зв`язку між окремими звітними і розрахунковими показниками, перевірка узгодженості показників, що переносяться з додатків до декларацій, порівняння звітних показників з показниками попередніх звітних періодів;
- перевірка відповідності значень окремих рядків декларації звітного (податкового) періоду значенням окремих рядків декларації попереднього звітного (податкового) періоду.
Отже, арифметичний та логічний контроль даних (звітні і розрахункові показники, значення окремих рядків декларації), що зазначені в податковій звітності (уточнюючих розрахунках) відбувається шляхом автоматизованої перевірки. Саме на цьому етапі перевірки встановлюються обставини щодо наявності/відсутності арифметичних та логічних перевірок.
Так, відповідачем було проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача за період січень-червень 2019 року на підставі декларацій та уточнених розрахунків за наведений період, в порядку передбаченому нормами Податкового кодексу України.
В свою чергу, судом не встановлено порушень при проведенні камеральної перевірки, зокрема перевірку інших питань, ніж визначені статтею 75 Податкового кодексу України, що спростовує твердження позивача про перевірку податковим органом достовірності нарахування податків та дослідження в межах камеральної перевірки документів, фактів та обставин, які повинні встановлюватись при проведенні документальної перевірки.
Щодо виявлених відповідачем порушень вимог податкового законодавства України, суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 49.1 та 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений Податковим кодексом України звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або при наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог Податкового кодексу України подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.
Відповідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків вставлені статтею 200 Податкового кодексу України.
Згідно вимог пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається, як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Відповідно до пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 ПКУ, - така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Згідно вимог пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у т.ч. розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) у частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 1.3 ст. 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу, б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 1.3 ст. 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 (надалі - Порядок № 21 в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно частини 1 та 2 розділу І Порядку №21 подання податкової декларації з податку на додану вартість передбачено пунктом 46.1 статті 46 розділу II "Адміністрування податків, зборів, платежів" та статтею 203 розділу V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України.
Подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.
Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку № 21, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу), платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.
Пунктом 2 розділу VI Порядку визначено, що у графі 4 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, який виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.
Таким чином, виправити помилки, які були допущені під час заповнення уточнюючого розрахунку, можна винятково шляхом подання нового уточнюючого розрахунку із урахуванням показників попереднього (помилкового) уточнюючого розрахунку. Таким чином відповідач правомірно проаналізував в акті перевірки всі подані позивачем уточнюючі розрахунки, які мають значення при визначенні показників податкової звітності з ПДВ за січень- червень 2019 року та врахував саме останній уточнюючий розрахунок за відповідний звітний період.
Так, позивачем в податковій декларації за січень 2019 року було задекларовано податкові зобов`язання в сумі 38 464 грн.
Податковий орган встановив, що станом на 26.07.2019 року за позивачем обліковується необґрунтовано сформована переплата з податку на додану вартість у сумі 76 928 грн. по податковій звітності з податку на додану вартість за січень 2019 року, яка виникла за рахунок неправомірного (неодноразового) зменшення платником позитивного значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України на суму 76 928 грн. шляхом подання уточнюючих розрахунків.
Суд, дослідивши податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2019 року та уточнюючі розрахунки до неї, звертає увагу, що останнім уточнюючим розрахунком до декларації від 24.07.2019 року позивачем було відображено в рядку 9 графи 4-5 суму у розмірі 121 838 грн., у рядку 17 графи 4-5 суму у розмірі 176 368 грн.
В свою чергу відповідно вимог частини 5 розділу 5 Порядку №21 якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.
У рядку 18 вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до загального фонду державного бюджету у порядку, визначеному у статті 200 Кодексу.
Якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.
В даному випадку по уточнюючому розрахунку до декларації за січень 2019 року від 24.07.2019 року, розрахунок значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) має від`ємне значення (121 838-176 368=(-) 54 530), відповідно заповнюється рядок 19 декларації.
Позивачем по уточнюючому розрахунку до декларації за січень 2019 року від 24.07.2019 року було заповнено рядок 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 рядок 9 декларації) (позитивне значення) на суму 54 530, що узгоджується з розрахунком рядків 9 та 17 цього уточнюючого розрахунку.
При цьому, позивачем в порушення вимог Порядку №21 у рядку 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету, який не має заповнюватись в даному випадку, відображено суму (-) 76 928, що протирічить самостійно зазначеним позивачем розрахункам рядка 9, 17 та 19 цього розрахунку.
Окрім того, сума (-) 76 928 стоїть у графі 6 (Різниця) рядка 18, яка повинна містити різницю графи 4 (показник, який уточнюється) та графи 5 (уточнений показник) рядка 18.
В даному випадку у уточнюючому розрахунку до декларації за січень 2019 року від 24.07.2019 року графа 4 (показник, який уточнюється) та графа 5 (уточнений показник) рядка 18 не містить жодних числових показників, в той час як відображено від`ємне значення графи 6 (Різниця).
Отже, позивачем, при заповненні уточнюючого розрахунку до декларації за січень 2019 року від 24.07.2019 року помилково вказано сума (-) 76 928 у графі 6 (Різниця) рядка 18.
Щодо виявленого порушення пунктів 200.2 та 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, які призвели до завищення податкового зобов`язання за лютий 2019 року на суму ПДВ 5 013 грн. та завищення від`ємного значення на суму 35 854 грн., суд встановив та зазначає наступне.
Відповідно уточнюючого розрахунку від 18.04.2019 року до декларації за лютий 2019 року було уточнено показники рядка 9 з 54 495 (графа 4) уточнено на 90 349 (графа 5), різницю становить 35 854 (графа 6); рядка 17 з 46 304 (графа 4) на 85 336 (графа 5) різниця становить 39 032 (графа 6); рядка 18 з 8 191 (графа 4) на 5 013 (графа 5) різниця становить (-) 3 178 (графа 6).
Позивачем, при заповненні уточнюючого розрахунку до податкової декларації за лютий 2019 року від 27.06.2019 року, помилково не застосовано вимоги пункту 2 розділу VI Порядку №21, яким визначено, що у графі 4 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, який виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.
Суд, дослідивши податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2019 року та уточнюючі розрахунки до неї, звертає увагу, що в уточнюючому розрахунку від 27.06.2019 року позивачем при заповненні рядку 7 колонки А та рядку 7 колонки Б не враховано дані уточнюючого розрахунку від 18.04.2019 року щодо зменшення коригування податкових зобов`язань в обсязі постачання на суму 179 269 та податку на додану вартість на суму 35 854, не відображено у графі 4 показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, рядка 9 (сума 90 349) та відповідно різниці 35 854, рядка 18 (сума 5 013) та відповідно різниці 5 013, що призвело до завищення від`ємного значення на суму 35 854 та не зменшено рядок 18 на суму 5 013, що призвело до завищення податкового зобов`язання на суму 5 013.
Враховуючи зазначене, суд погоджується з висновками відповідача, що позивачем протиправно завищено податкове зобов`язання за лютий 2019 року на суму ПДВ 5 013 грн. та завищено від`ємне значення на суму 35 854 грн.
Також, позивачем 17.04.2019 року було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2019 року та уточнюючий розрахунок до неї від 27.06.2019 року.
Оскільки завищення на 5 013 грн. в уточнюючому розрахунку за лютий 2019 року не було враховано при заповненні уточнюючого розрахунку за березень 2019 року, позивачем було завищено від`ємне значення за березень 2019 року на цю суму у розмірі 5 013 грн.
В позовній заяві та відповіді на відзив позивачем не наводиться жодного аргументу для спростування даного порушення. В свою чергу, враховуючи підтвердження допущених позивачем порушень при поданні податкової звітності за лютий 2019 року, правомірним є висновок податкового органу про завищення від`ємного значення у розмірі 5 013 у березні 2019 року.
Також, ТОВ «Ніка Опт Торг» 16.05.2019 року було подано декларацію з податку на додану вартість за квітень 2019 року та уточнюючий розрахунок до неї від 27.06.2019 року, згідно якого зменшено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 18) на суму 42 152.
Декларація за квітень 2019 року містить наступні значення рядка 9 56 124, рядка 17- 118 323, рядка 19- 62 199.
Уточнюючий розрахунок до податкової декларації за квітень 2019 року містить значення рядка 9 56 124 (графа 4), 56 124 (графа 5), різниця (-); значення рядка 17 (-) 118 323 (графа 4), (-) 76 171 (графа 5), 42 152 (графа 6 «Різниця»); значення рядка 18 174 447 (графа 4), 132 295 (графа 5), (-) 42 152 (графа 6 «Різниця»); рядка 19- (-) (графа 4), (-) (графа 5), (-) (графа 6 «Різниця»).
Позивачем, при відображенні показників в уточненому розрахунку за квітень 2019 року помилково не застосовано вимоги пункту 2 розділу VI Порядку №21, яким визначено, що у графі 4 уточнюючого розрахунку відображаються відповідні показники декларації звітного періоду, який виправляється. У разі якщо до декларації за цей звітний період раніше вносилися зміни, у графі 4 відображаються відповідні показники графи 5 останнього уточнюючого розрахунку, який подавався до декларації звітного (податкового) періоду, що виправляється.
Суд, дослідивши податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2019 року та уточнюючий розрахунок до неї від 27.06.2019 року, звертає увагу, що в уточнюючому розрахунку від 27.06.2019 року позивачем при заповненні рядків 10.1 та 10.2 помилково вказано показники (-) 169 257 та (-) 33 851, рядок 17 графа 4 містить показник (-) 118 323, рядок 18 графа 4 містить показник 174 447, рядок 19 графа 4 містить показник (-), що протирічить задекларованим позивачем самостійно показникам декларації за квітень 2019 року.
Рядок 18 уточненого розрахунку за квітень 2019 року містить у графі 6 показник (-) 42 152, що не узгоджується як з даними декларації за квітень 2019 року так і з показниками зазначеними в даному розрахунку вцілому.
За наведених обставин, суд погоджується з висновками відповідача, що позивач при заповненні уточнюючого розрахунку за квітень 2019 року невірно відобразив показники графи 4 та 5 розділів ІІ та ІІІ, що призвело до заниження податкового зобов`язання на суму 42 152 та заниження від`ємного значення на суму 15 034.
В свою чергу, позивач в позовній заяві та відповіді на відзив підтверджує, що ним в уточнюючому розрахунку до декларації за квітень 2019 року від 27.06.2019 року були помилково вказані значення у рядку 10.1 у графі 4 та 5 показники «- 169 257» та «-33 851» замість « 169 257» та « 33 851», що призвело до невірного розрахунку позитивного значення у рядку 18, у тому числі графі 6 було відображено зменшення позитивного значення на 42 152 грн., у зв`язку з чим виникла розбіжність між даними податкового органу та задекларованими показниками позивача.
Отже, позивач визнає допущені ним помилки при заповненні уточнюючого розрахунку, проте зазначає, що відповідач мав би враховувати насамперед дані податкової декларації за квітень 2019 року в якій зазначено вірні показники.
Суд не може погодитись з такими твердженнями позивача, оскільки відображення того чи іншого показника здійснює саме позивач на підставі власних бухгалтерських та облікових даних.
Уточнюючий розрахунок від 27.06.2019 року до декларації за квітень 2019 року є невід`ємною частиною цієї податкової декларації, у зв`язку з чим уточнюючий розрахунок був прийнятий контролюючим органом до уваги, оскільки не було законних підстав для відмови у його прийнятті, тому уточнюючий розрахунок підлягав врахуванню при проведенні податковим органом перевірки позивача. Саме показники уточнюючого розрахунку від 27.06.2019 року повинні були враховані, оскільки він був поданий після декларації та на її уточнення.
Також, суд не погоджується з твердженнями позивача, що арифметична помилка в розрахунку від 27.06.2019 року не призвела до заниження податкових зобов`язань звітного періоду, оскільки позивачем безпідставно відображено суму переплати з податку на додану вартість, що безпосередньо враховується при розрахунку податкового зобов`язання, наслідком чого є його (податкового зобов`язання) зменшення на таку суму.
13.06.2019 року позивачем було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2019 року та уточнюючий розрахунок до декларації за травень 2019 року.
При заповненні уточнюючого розрахунку за травень 2019 року, позивачем було невірно відображено показники в графі 4 та 5 розділів ІІ та ІІІ, що призвело до завищення від`ємного значення за травень 2019 року на суму 27 286.
01.07.2019 року позивачем було подано декларацію з податку на додану вартість за червень 2019 року відповідно якої зазначено наступні показники рядка 9 (-), рядка 17 62 399, рядка 18 (-), рядка 19 62 399.
Отже, позивачем у червні 2019 року задекларовано від`ємне значення у сумі 62 399 грн.
При цьому, при розрахунку показників податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2019 року позивачем не було враховано дані уточнюючих розрахунків за попередні періоди, що призвело до завищення від`ємного значення за червень 2019 року на суму 47 165 грн.
Враховуючи зазначене та встановлені судом обставини справи, суд погоджується з висновками відповідача про порушення позивачем пунктів 200.2 та 200.4 статті 200 Податкового кодексу України та заниження податкових зобов`язань за січень 2019 року на суму 76 928 грн., за квітень 2019 року на суму 42 152 грн., завищення податкових зобов`язань за лютий 2019 року на суму 5 013 грн., завищення від`ємного значення за червень 2019 року на суму 47 165 грн. та вважає вірним розрахунок збільшення суми, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету у розмірі 114 067 грн. та зменшення суми, що підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі (-) 47 165 грн.
В даному випадку, позивачем не обґрунтовано та не наведено жодного розрахунку, який би спростовував твердження позивача та розрахунки показників, наведених в акті перевірки.
В свою чергу, відповідач фактично здійснював перевірку в поданій звітності арифметичних та/або методологічних помилок, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або свідчать про інші порушення, які доводять склад податкового правопорушення.
Таким чином, є логічним і послідовним, що відповідач, який відповідно до законодавства, зобов`язаний перевіряти правильність заповнення платником податків звітності, виконав цей обов`язок, виявив помилки в уточнених розрахунках за січень-червень 2019 року, що були подані позивачем, та прийняв спірні податкові повідомлення-рішення.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень та відсутність підстав для їх скасування та відповідно про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Ніка Опт Торг».
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Опт Торг", суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 8, 9, 72-77, 139, 242-244, 246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Опт Торг" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська