Справа № 460/4966/23
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2023 року м. Рівне №460/4966/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про:

визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 14.02.2022 при перерахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 2,85214 до 2,56834;

зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу починаючи із 14.02.2022, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2012 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 2,85214.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 02.01.2013 позивачу призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а у зв`язку з досягненням позивачем пенсійного віку та наявності відповідного мінімального страхового стажу, відповідачем здійснено позивачу автоматизований перерахунок його пенсії за віком у спосіб переведення із пенсії за вислугою років на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте з порушеннями чинного законодавства в частині застосування середнього заробітку для обчислення пенсії. Зазначає, що при обчисленні розміру його пенсії за віком на виконання рішення суду за період з 14.02.2022 відповідач протиправно та всупереч положенням чинного законодавства зменшив коефіцієнт його заробітної плати, з якого обчислюється пенсія із 2,85214 (який враховувався для визначення пенсії) до 2,56834.

Ухвалою суду від 06.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено строк для подання суду відзиву.

У встановлений судом строк позивач заперечив проти позовних вимог, подавши відзив на позовну заяву, за змістом якого зазначив, що для обчислення пенсії відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" враховується заробітна плата за увесь період страхового стажу починаючи з липня 2000 року. Відтак, зважаючи на те, що позивач після призначення пенсії за вислугою років продовжив працювати, а з його заробітної плати утримувався та перераховувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, для обчислення розміру пенсії за віком враховано також заробітну плату, отриману після призначення пенсії за вислугою років з січня 2013. Виходячи з цього, відповідач, вважаючи необґрунтованими доводи позивача, а тому в задоволенні позову просив відмовити повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 02.01.2013 позивачу призначено пенсію за вислугою років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» виходячи із заробітної плати за період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.12.2012.

З 14.02.2022 рішенням відповідача позивача переведено із пенсії за вислугою років, що призначалась на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пенсію за віком, яка обчислюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Із рішення відповідача від 21.02.2022 №17 про перерахунок пенсії вбачається, що для обчислення розміру пенсії за віком за період з 14.02.2022 Пенсійним органом враховано заробітну плату за періоди страхового стажу з 01 липня 2000 року по 31.12.2012. Коефіцієнт заробітної плати становить 2,85214, а загальний страховий стаж складає 42 роки 1 місяць 8 днів та зарахований по 31.12.2021 включно.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 у справі №460/16385/22, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 14.02.2022 перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019, 2020 та 2021 роки за правилами частин першої та другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 у справі №460/16385/22 відповідач рішенням від 13.10.2022 №17 здійснив перерахунок пенсії позивача із перерахунком загального страхового стажу та заробітної плати, з якої обчислюється розмір пенсійної виплати. Так, загальний страховий стаж після перерахунку пенсії склав 42 роки 2 місяці 8 днів, а коефіцієнт заробітної плати, з якого обчислюється розмір пенсії зменшений з 2,85214 до 2,56834 у зв`язку з додатковим включенням заробітної плати за період страхового стажу з січня 2013 року по січень 2022 року.

Позивач вважає протиправними дії відповідача під час проведення перерахунку його пенсії з 14.02.2022, оскільки, відповідач протиправно зменшив коефіцієнт її заробітної плати, з якого обчислюється пенсія за віком із 2,85214 до 2,56834.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до п. 4-7 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (в редакції, чинній з 01.10.2017) особам, пенсії яким призначені, зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Порядок призначення пенсії за вислугою років працівникам охорони здоров`я, станом на дату призначення позивачу пенсії, був визначений п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII та передбачав, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з ст.27 Закону №1058-IV, розмір пенсії визначається за формулою:

П = Зп x Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп- заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що пенсія за вислугою років позивача обчислювалася виходячи із заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року по грудень 2012 року. Коефіцієнт страхового стажу склав 2,85214.

Зазначений коефіцієнт заробітної плати та період заробітної плати, з якого обчислюється пенсія, враховувався відповідачем при перерахунку пенсії ОСОБА_1 у спосіб переведення з пенсії за вислугою років на пенсію за віком з 14.02.2022, до моменту виконання рішення суду.

Як встановлено також судом, порядок обчислення з 14.02.2022 пенсії за віком до моменту виконання рішення суду позивачем не оспорюється.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Як зазначалось судом вище, ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01 липня 2000 року.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що перерахунок пенсії позивача у зв`язку з продовженням роботи після призначення їй пенсії за віком, може бути здійснене:

виходячи із страхового стажу, здобутого після призначення позивачу у 2013 році пенсії за віком та з урахуванням заробітної плати (доходу), з якого така пенсія обчислювалась коефіцієнт 2,85214 (абз. 1 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV);

виходячи із страхового стажу, здобутого після призначення у 2013 році пенсії та з урахуванням заробітної плати за період з липня 2000 року, зокрема й тієї, яка виплачувалась позивачу після призначення пенсії за вислугою років, коефіцієнт 2,56834 (абз. 2 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV).

В ході розгляду справи судом, відповідачем не заперечувалось, а матеріалами справи підтверджено, що пенсія з 2013 року в період до моменту виконання рішення суду обчислювалась позивачу виходячи із заробітної плати за період страхового стажу із 01.07.2000 по 31.12.2012 - за даними системи персоніфікованого обліку, а її коефіцієнт (тобто співвідношення заробітної плати та середньої заробітної плати по країні за період, з якого обчислюється пенсія) становив 2,85214.

Належними доказами також підтверджується, що після призначення позивачу у 2013 році пенсії, він продовжував працювати, а з його заробітної плати утримувався та перераховувався єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, на виконання Рівненського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 у справі №460/16385/22 рішенням відповідача від 13.10.2022 №17 пенсію позивача перераховано за період 14.02.2022, коефіцієнт заробітної плати, з якого обчислюється розмір пенсії зменшений з 2,85214 до 2,56834, а заробітна плата для обчислення пенсії врахована з липня 2000 року по січень 2022 року.

У зв`язку з цим, згідно з положеннями ч. 4 ст. 42 Закону України №1058-IV позивач мав право на перерахунок пенсії, у зв`язку із збільшенням страхового стажу. При цьому, як свідчать матеріали справи, після призначення ОСОБА_1 пенсії, він працював з меншим заробітком, ніж той, з якого було визначено розмір пенсійної виплати, а тому, не виявляв бажання здійснювати перерахунок з 14.02.2022 пенсії із додаванням як стажу, так і заробітної плати.

Протилежного суду не надано, а в ході розгляду справи не встановлено.

Всупереч положенням ч. 4 ст. 42 Закону №1058-IV відповідач з 14.02.2022 перерахував пенсію позивача із додаванням як стажу так із зменшенням коефіцієнту заробітної плати із 2,85214 до 2,56834.

Разом з тим, як відображено у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №160/1052/19 (провадження №К/9901/33650/19), зміст статті 42 Закону №1058-IV свідчить про те, що пенсіонеру, при здійсненні перерахунку пенсії на підставі наведених положень Закону №1058-ІV, надано право обирати заробітну плату (дохід), зокрема, той з якого була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Чинне законодавства не наділяє орган Пенсійного фонду України правом самостійно змінювати періоди страхового стажу, за які взято заробітну плату для обчислення розміру пенсії при її призначенні або останньому перерахунку.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 42 Закону №1058-ІV при перерахунку пенсії відповідач повинен був брати до уваги заробітну плату (коефіцієнт), з якої була призначена пенсія у 2013 році.

Аналіз фактичних обставин справи, з урахуванням висновків Верховного Суду свідчить про те, що при перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 з 14.02.2022 відповідач зобов`язаний був обирати для нього найбільш вигідний спосіб обчислення заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.12.2012 (коефіцієнт заробітної плати 2,85214), яка враховувалась при призначенні пенсії за віком в 2013 році.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при перерахунку 14.10.1022 за період 14.02.2022 пенсії за віком ОСОБА_1 відповідач протиправно зменшив коефіцієнт його заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 2,85214 до 2,56834.

З огляду на викладене, порушені права та інтереси позивача підлягають судовому захисту в цій частині у спосіб визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо зменшення з 14.02.2022 при перерахунку розміру пенсії за віком ОСОБА_1 коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи із 2,85214 до 2,56834.

З метою відновлення порушених прав та інтересів позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи із 14.02.2022, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2012 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 2,85214.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на наявність у позивача статусу особи з інвалідністю ІІ групи, підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України - відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 14.02.2022 при перерахунку розміру пенсії за віком коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи з 2,85214 до 2,56834.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 14.02.2022, виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2012 та з розрахунку коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи 2,85214.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 липня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя В.В. Щербаков