Справа № 160/10533/22
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 липня 2023 року Справа №160/10533/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення у справі №160/10533/22,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала справа №160/10533/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 , в призначенні пенсії за вислугу років, які оформлене листом №0400-010307-8/21398 від 07.02.2022 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, періоди її роботи з 12.11.2017 р. по 27.05.2019 р. та з 20.10.2020 р. по 09.12.2020 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.01.2021 року про призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прийняти рішення, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 року в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 21.11.2022 року.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022р. у справі №160/10533/22, в якій вона, мовою оригіналу, просить: "роз`яснити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022р. у справі №160/10533/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду про призначення та виплати пенсії за вислугу років в частині, що стосується:

1) норми, якої необхідно керуватися відповідачу при призначенні пенсії за вислугою років;

2) зобов`язання відповідача призначити з 26.01.2021р. пенсію за вислугу років;

3) правової оцінки, яку суд надав вимогам відповідача про необхідність для призначення пенсії за вислугою років мати:

- на 01.04.2015 р. 25 років;

- на 31.12.2015 25 років 6 місяців;

- на 11.10.2017 року 26 років 6 місяців;

- на 01.04.2020 по 31.03.2021р. не менше 28 років.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначила, що рішення вступило в законну силу, відповідачем в частині «прийняття рішення з урахуванням правової позиції, викладеної у рішенні суду» не виконане. Відповідач обіцяв виконати рішення добровільно, неодноразово по телефону позивачу відповідали, що нараховують пенсію, тому вона не наполягала на отриманні виконавчих листів. Через 08 місяців 06.06.2023р., позивач отримала рішення про відмову в призначенні пенсії від 16.05.2023р. №2, яким Відповідач втретє відмовив їй у призначенні пенсії за вислугу років. В якості підстав вказане, що «право на пенсію за вислугою років незалежно від віку мають особи, вислуга років яких на відповідних посадах становить не менше як: на 01.04.2015р. 25 років; на 31.12.2015 25 років 6 місяців; на 11.10.2017 року 26 років 6 місяців; на 01.04.2020 по 31.03.2021р. не менше 28 років. Відповідач зазначив, що стаж позивача по вислузі років на 11.10.2017р - 23 роки 04 місяці 06 днів, станом на 09.12.2020р. - 25 років 02 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років, тому в призначенні пенсії відмовлено». Ця позиція відповідача повністю збігається з позицією, яку відповідач займав в ході розгляду справи, яка викладена в абзаці 4 рішення суду від 19.10.2022р.: «19.08.2022 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зазначив, що право на пенсію за вислугу років мають працівники закладів охорони здоров`я незалежно від віку, за наявності вислуги років у період: до 01.04.2015 р. не менше 25 років; до 01.01.2016 років не менше 25 років 6 місяців; до 11.10.2017 року не менше 26 років 6 місяців. Разом з цим, пенсійний орган зауважив, що після проведеного перерахунку стаж позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років станом на 11.10.2017 року склав 23 роки 04 місяці 06 днів (при необхідному стажі 26 років 6 місяців), що є недостатнім для призначення позивачу пенсії за вислугу років». Отримавши рішення про відмову в призначенні пенсії від 16.05.2023р. № 2 позивач зрозуміла, що зазначене вище рішення суду від 19.10.2022р. є дещо не зрозумілим в частині, що стосується абзаців 49- 50 рішення суду та абзацу 4 резолютивної частиш рішення суду. В цих абзацах вказане, абзац 49 «Таким чином, з 04.06.2019 року при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788 необхідно керуватися вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом № 213 та Законом № 911». Абзац 50: «Отже, на день звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років (26.01.2021 року), пунктом «е» статті 55 Закону №1788 передбачено, ш право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я і соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років: переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку». Абзац 4 резолютивної частини рішення суду: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.01.2021 року про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прийняти рішення, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні». Позивачу не зрозуміло (вона вважає, що відповідач також не розуміє): якої саме нормою у редакції до внесення змін Законом № 213 та Законом № 911 пункту «е» статті 55 Закону № 1788 необхідно керуватися відповідачу при призначенні їй пенсії за вислугу років; якщо вона 26.01.2021 року звернулася із заявою про призначення пенсії за вислугу років та має на 26.01.2021 року 26 років 08 місяців 13 днів спеціального стажу більше 25 років, зобов`язаний чи ні відповідач призначити їй з 26.01.2021р. (дата звернення) пенсію за вислугу років; яку правову оцінку суд надав вимогам відповідача про необхідність для призначення пенсії за вислугу років мати: на 01.04.2015 р. - 25 років; на 31.12.2015 - 25 років 6 місяців; на 11.10.2017 року - 26 років 6 місяців; на 01.04.2020 по 31.03.2021р. не менше 28 років. Роз`яснення з цих питань позивачу потрібні з метою належного виконання рішення суду, яке до цього часу не виконане відповідачем.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці заява передана та отримана суддею 24 липня 2023 року.

Частиною 3 статті 254 КАС України передбачено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки рішення у даній справі було ухвалено у письмовому провадженні та у зв`язку з відсутністю необхідності розгляду питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця подана заява підлягає вирішенню в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити виходячи з наступного.

Частиною 1, 2 ст. 254 КАС України передбачено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Дана норма передбачає підстави для роз`яснення судового рішення та визначає, що таке роз`яснення, за своєю суттю, є одним із способів усунення недоліків судового рішення, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Метою роз`яснення судом ухваленого ним рішення є усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення щодо неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Як зазначено у п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 Про судове рішення в адміністративній справі за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозумілості частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Чіткість викладу передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому ясно, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. А переконливість і зрозумілість викладення змісту судових рішень забезпечується шляхом дотримання правил юридичної техніки.

Роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Механізм, визначений статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

В наданій до суду заяві фактично викладена вимога про роз`яснення порядку виконання Головним управлінням судового рішення у даній справі №160/10533/22.

При цьому, нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачена можливість роз`яснення рішення, в разі якщо судове рішення є незрозумілим, або відстрочення чи розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Таким чином, роз`яснення порядку виконання судового рішення положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачена.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Виходячи із системного тлумачення положень КАС України, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 15.05.2019 року по справі №127/27678/16-а.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

При цьому суд звертає увагу, що поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем та іншими суб`єктами владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Великої палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 800/416/17 та в постанові від 13 березня 2019 року у справі №800/203/17.

Вищезазначене рішення у цій справі містить обґрунтування підстав його прийняття, резолютивна частина викладена чітко та не допускає неоднозначного трактування.

Так, Верховний Суд у своїх постановах від 01.09.2020 по справі №806/984/18, від 08.08.2018 по справі №808/1298/15 неодноразово наголошував, що чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку його виконання.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

До поданої заяви про роз`яснення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року по справі №160/10533/22 додано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 16.05.2023 року №2 про відмову у призначенні пенсії.

Зі змісту рішення від 16.05.2023 року №2 вбачається, що воно прийняте згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року по справі №160/10533/22.

Як зазначалося вище, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року по справі №160/10533/22 зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років, періоди її роботи з 12.11.2017 р. по 27.05.2019 р. та з 20.10.2020 р. по 09.12.2020 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.01.2021 року про призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та прийняти рішення, з урахуванням правової позиції, викладеної у цьому рішенні.

При цьому суд звертає увагу ОСОБА_1 , що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, ОСОБА_1 має право звернутися до органів з примусового виконання рішень, які при здійсненні своє діяльності зобов`язані вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення у справі №160/10533/22 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення у справі №160/10533/22, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено та підписано 24.07.2023р.

Суддя О.М. Неклеса