Справа № 420/9665/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9665/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території Запорізької, Херсонської, Донецької областей, за період з 31.03.2022 р. по 30.04.2022 р.;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень, в розрахунку на місяць, пропорційно дням участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території Запорізької, Херсонської, Донецької областей, за період з 31.03.2022 р. по 30.04.2022 р.

Ухвалою суду від 05 травня 2023 року було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

У судові засідання сторони не з`являлись, від представника позивача надходило клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, від представника відповідача клопотань та заяв до суду не надходило.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначив, що є військовослужбовцем та проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 . У період з 31.03.2022 р. по 30.04.2022 р. брав безпосередню участь у бойових діях у складі угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », перебуваючи на території Херсонської, Запорізької та Дніпропетровської областей, що підтверджується довідкою, виданою начальником штабу, відповідно у нього виникло право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. за квітень 2022 року. Відповідачем така додаткова винагорода виплачена не була, відповідно позивача необґрунтовано позбавлено права на таку виплату. Вважає, що телеграми, на які відповідач посилається у листі від 01.04.202 №748 та на основі яких не було виплачено додаткову винагороду, не підлягають застосуванню, оскільки на момент спірних правовідносин не були зареєстрованими, не пройшли правову експертизу та не набрали чинності у встановленому законом порядку. Просить задовольнити позов.

Представник відповідача у відзиві позовні вимоги не визнав, зазначив, що оскільки позивач був відряджений до м. Кривий Ріг, то саме керівник органу, куди відряджався ОСОБА_1 мав видати та направити довідку позивача про участь у бойових діях до ВЧ НОМЕР_1 . ВЧ НОМЕР_1 таку довідку не отримувала, та окремо позивач її не надавав. Сам факт перебування в районі ведення бойових дій не є підставою для виплати додаткової винагороди. Порядок та умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям ЗСУ встановлений рішенням Міністерства оброни України, доведеним телеграмою від 25.03.2022 №248/1298. Додаток № 1 до зазначеної телеграми було викладено в новій редакції за якою, у довідці обов`язково мали бути зазначені документи, на підставі яких її видано, а саме: бойовий наказ (бойове розпорядження; журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постанова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця ( утому числі з доданих оперативно підпорядкованих підрозділі) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Вважає довідку позивача від 02.05.2022 року №743/2421 такою, що не відповідає положенням постанови Кабінету Міністрів України №168, вимогам телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298. Просить відмовити у задоволенні позову.

Усі інші обставини, що викладені у відзиві, абсолютно не пов`язані з позивачем та заявленим позовом і стосуються іншого військовослужбовця, а також іншого періоду.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Сержант ОСОБА_1 з 08.03.2022 року проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , є водієм-заправником 2 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу 3 автомобільної роти, що підтверджується витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 08.03.2022 №49.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2022 року №71 позивач вибув у відрядження до м. Кривий Ріг з 31 березня 2022 року з метою перевезення майна, що підтверджується також витягом з журналу бойових дій ВЧ НОМЕР_1 за березень 2022 року.

У довідці позивача про нараховане грошове забезпечення за період з 08.03.2022 р. по 31.03.2023 року зазначено, що за квітень 2022 року позивачем отримано додаткову винагороду у розмірі 5806,45 грн.

Відповідно до довідки угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02.05.2022 року №743/2421, ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у складі угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах зони відповідальності (Херсонська обл., Запорізька обл., Дніпропетровська обл.) з 31 березня до 30 квітня 2022 року. Підставами видачі такої довідки є: наказ командувача угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02.04.2022 р. №50; оперативна директива ГК від 25.02.2022 №39/304/52/22; бойове розпорядження КОС №313/200/95т ОКП-ШИРОКА ГРЕБЛЯ від 02.03.2022; бойове розпорядження ГШ №597/ОКП - КИЇВ від 11.03.2022; бойове розпорядження ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №265т/ОКП/БУ від 27.03.2022; бойове розпорядження ОСУВ «ОЛЕКСАНДРІЯ №309т/ОКП/БУ від 29.03.2022.

Така довідка містить підписи посадових осіб, кутовий штамп та печатку ВЧ НОМЕР_1 з зазначенням вх.№1512 та дати реєстрації такого документа 26.05.2022р.

22.03.2023 р. представником позивача було направлено адвокатський запит до відповідача, в якому просив надати інформацію стосовно причин ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, ОСОБА_1

01.04.2023 р. ВЧ НОМЕР_1 у відповідь на адвокатський запит представника позивача надала відповідь, у якій зазначила, що з 08.03.2022 р. позивач проходить військову службу. 30.03.2022 ОСОБА_1 було направлено у відрядження до м. Кривий Ріг з метою перевезення майна, де він знаходиться і зараз (тобто на момент надання відповіді). За вказаний період позивачу щомісячно нараховувалось та виплачувалось належне йому грошове забезпечення. У довідці, наданої позивачем, про те, що він нібито брав безпосередню участь у бойових діях в період 31.03.2022p. пo 30.04.2022p. від 02.05.2022 року №743/2421 не міститься всіх підстав, зазначених в п. 4 Наказу Міноборони України від 07.06.2018 № 260, тобто довідка оформлена невірно. Інших документів, що підтверджували би прийняття безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії відносно сержанта служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 не надходило. Відповідно і не було підстав для видачі командиром ВЧ НОМЕР_1 Наказу про виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн. ОСОБА_1 до юридичної відповідальності не притягувався, службові розслідування відносно нього не проводилися. Також відповідач посилався на телеграми Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217, від 23.06.2022 №912/з/29, Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25.03.2022 №248/1298.

При розгляді цієї справи суд ураховує наступні приписи діючого законодавства.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан, який існує по сьогоднішній день.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Приписами п.1 Постанови №168 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» Постанову № 168 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Відповідно до п. 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. №671 (далі - Положення), Міністерство оборони України (далі - Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується координується Кабінетом Міністрів України.

Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.

Рішенням, донесеним телеграмою Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 (далі Телеграма №248/1298) (застосовувалась до 01.06.2022) та Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 (далі Доручення №912/з/29) (застосовується з 01.06.2022, а Телеграма №248/1298 втратила чинність) було встановлено порядок нарахування та виплати військовослужбовцям Збройних Сил України, під час здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, додаткової грошової винагороди в розмірі 30 000 та 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Телеграма Міністра Оборони України №248/1298 від 25.03.2022 підлягала обов`язковому виконанню з 24.02.2022 всіма підрозділами МО України та ЗСУ й розповсюджувало свою дію на всіх військовослужбовців ЗСУ.

У подальшому, телеграму №248/1298 від 25.03.2022 було змінено і про такі зміни доведено до відома телеграмою №248/1529 від 18.04.2022. Суть змін полягала у тому, що в підставах видання довідки про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах належало обов`язково зазначати такі документи, як: бойовий наказ (бойове розпорядження) або журнал бойових дій та рапорт (донесення) командира підрозділу про участь в бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Відповідно до п. 2 Телеграми №248/1298, на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень- військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень- іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Згідно п. 3 Телеграми райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача ЗСУ, а склад діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави-відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача ЗСУ або начальника Генерального штабу ЗСУ.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий, журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Пунктом 4 цієї ж Телеграми встановлено, що командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми.

За п. 5 Телеграми, виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі- військових частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління- командиром (начальником) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначити підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 2 до цієї телеграми).

Пунктом 6 визначено, що накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Згодом, 23.06.2022 року, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України прийнято інше рішення №912/з/29 від 23.06.2022 у вигляді окремого доручення. Абзацами 3-4 пункту 3 цього рішення визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів слід здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах слід надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. При цьому, у підставах про видання такої довідки належить обов`язково зазначати вищевказані документи.

Пунктом 14 рішення №912/з/29 від 23.06.2022 передбачено, що доручення належить застосовувати з 01.06.2022.

Суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731 (далі - Положення №731) нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п.3 Положення №731 на державну реєстрацію подаються нормативно-правові акти, прийняті уповноваженими на це суб`єктами нормотворення в електронній (через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки) або паперовій формі в порядку, визначеному Мін`юстом, що містять норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійні чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться, у тому числі з грифами "Для службового користування", "Особливої важливості", "Цілком таємно", "Таємно" та іншими, а також прийняті в порядку експерименту.

Однак, ні рішення Міністра оборони України, доведені телеграмами №248/1298 від 25.03.2022, №248/1529 від 18.04.2022, ні рішення №912/з/29 від 23.06.2022 у вигляді окремого доручення, не зареєстровані в установленому порядку в Міністерстві юстиції як нормативно-правові акти.

Суд звертає увагу, що фактично нормативно-правовий акт для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди згідно з Постановою №168 прийнятий Міністерством оборони України лише 25.01.2023 року. Саме тоді прийнято наказ №44, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233, і яким внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (далі - Порядок №260).

Наказом №44 від 25.01.2023 доповнено Порядок №260 новим розділом - XXXIV Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану, в якому передбачено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100000 грн. виплачується тим військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Пунктом 4 цього розділу встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Вказаний нормативно-правовий акт набрав законної сили 31.01.2023 з моменту офіційного оприлюднення після реєстрації в Міністерстві юстиції України та застосовується з 01 лютого 2023 року, про що безпосередньо зазначено в п.3 Наказу №44 від 25.01.2023.

Не є спірною та обставина, що позивач, будучи військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , був відряджений до м.Кривий Ріг, та з 31.03.2022 по 30.04.2022 перебував у складі сил і засобів угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у вказаний період підтверджена довідкою угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02.05.2022 року №743/2421, яка між іншим за своєю формою та змістом відповідає вимогам телеграми Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022.

Суд відхиляє позицію відповідача, з приводу того, що ВЧ НОМЕР_1 не отримувала довідку позивача про участь у бойових діях ні від органу, куди був відряджений позивач, ні від самого позивача, виходячи з такого:

По-перше, ні Постанова №168, ні телеграми Міністра оборони України, ні будь-який інший нормативно-правовий акт, який регулює порядок виплати додаткової винагороди не містить зобов`язань для військовослужбовця щодо самостійної подачі такої довідки до військової частини, з якої його було відряджено.

По-друге, існує чітка вимога стосовно того, що командири військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці направляють довідки про участь у бойових діях до військової частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовця.

По-третє, військовослужбовець відповідно до Присяги та наказів комардира виконує бойові завдання та розпорядження направлені на захист держави з метою забезпечення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії і він не зобов`язаний збирати та подавати довідки про свою участь у таких заходах з метою належної оплати, оскільки це прямий обов`зок командирів та інших посадових осіб уповноважених своєчасно та у належному розмірі забезпечити військовослужбовцю виплату грошового забезпечення.

У матеріалах справи, міститься довідка угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02.05.2022 року №743/2421, яка надавалася як позивачем, так і відповідачем, та яка містить на собі печатку ВЧ НОМЕР_1 з зазначенням вх.№1512 та дати реєстрації 26.05.2022р. Тобто, відповідачу надходила така довідка, він був обізнаний з її змістом, але наказ про виплату додаткової винагороди видано не було.

Крім того, причиною невиплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. слугувало те, що зазначена довідка не відповідає вимогам телеграми Міністра оборони України №248/1298, з урахуванням змін від 18.04.2022, з огляду на що відповідачем не прийнято відповідний наказ.

Суд вважає таку позицію відповідача неаргументованою, з огляду на таке.

За обставин справи, на той час, коли позивач брав безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (з 31.03.2022 по 30.04.2022) постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 не містила жодної норми, якою б передбачалося, що порядок і умови виплати передбачених цією постановою видів додаткової винагороди, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідні зміни були внесені постановою Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022, яка набрала чинності лише 19.07.2022.

Відповідно, на момент виникнення спірних правовідносин діяла така редакція постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка лише встановлювала право на отримання додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, з безпосереднім перебуванням в районах здійснення зазначених заходів.

Оскільки в такій редакції не містилося жодних бланкетних норм про затвердження порядку та умов виплати додаткової винагороди керівниками відповідних міністерств та державних органів, то на момент виникнення спірних правовідносин телеграми Міністра оборони України могли застосовуватися лише в порядку та у спосіб, який відповідає положенню постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та спрямовані на її виконання. Правозастосування таких телеграм у спосіб, який за змістом є позбавленням особи права на отримання відповідної додаткової винагороди є протиправним та не відповідає змісту та призначенню відповідного нормативно-правового акту.

Так як станом на час видачі довідки позивачу від 02.05.2022 р., постанови Кабінету Міністрів України №793 від 07.07.2022, що включила до постанови №168 від 28.02.2022 відповідну бланкетну норму про встановлення порядку та умов виплати додаткової винагороди керівниками відповідних міністерств та державних органів, не існувало, в той час, як сама по собі постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 прямо передбачала право на таку винагороду як таке, то позивач поза всяким сумнівом має право на отримання вказаної додаткової винагороди за період безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії - з 31.03.2022 по 30.04.2022, що підтверджується довідкою угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 02.05.2022 року №743/2421 та підставами її видачі.

Суд також наголошує, що наявна в матеріалах справи довідка №743/2421 від 02.05.2022, видана начальником штабу першим заступником командувача угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », містить кутовий штамп угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », скріплена гербовою печаткою та містить підписи посадових осіб, а також підстави видачі. Відповідно, за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам телеграми Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022. Крім того, наявність цієї довідки є достатнім підтвердженням факту безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів в період з 31.03.2022 по 30.04.2022, що в свою чергу є підставою для видачі наказу командиром про виплату відповідної додаткової винагороди військовослужбовцю.

Жодних документів, які б підтверджували недійсність вказаної довідки, матеріали справи не містять і відповідачем не надано.

Оскільки виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників), то маючи фактичну підставу для видачі наказу про виплату додаткової винагороди позивачу та правову підставу для цього у вигляді вимог пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), відповідач зобов`язаний був видати відповідний наказ про виплату позивачу цієї додаткової винагороди, однак цього безпідставно не здійснив.

За наведених обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, не здійснюючи видання наказу про виплату додаткової винагороди позивачу за період з 31.03.2022 по 30.04.2022, який і є правовою підставою для такої виплати, діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначений чинним законодавством, тобто протиправно.

Інші, крім зазначених вище, доводи та аргументи відповідача справи не мають значення для правильного вирішення спору по суті, не впливають на встановлені в ході розгляду справи обставини і не спростовують викладених висновків суду, містять інформацію стосовно іншого військовослужбовця та періоду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах закону.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доведеність в ході розгляду справи порушення прав позивача з боку відповідача у спірних правовідносинах, а тому позов необхідно задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 90, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території Запорізької, Херсонської, Донецької областей, за період з 31.03.2022 р. по 30.04.2022 р.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у розмірі 100 000 гривень, в розрахунку на місяць, пропорційно дням участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території Запорізької, Херсонської, Донецької областей, за період з 31.03.2022 р. по 30.04.2022 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов