Справа № 380/6277/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6277/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Максимович А.Я.,

представника відповідача Якуби Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність службових осіб військової частини НОМЕР_2 в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 в частині не розгляду рапорту (клопотання) ОСОБА_1 від 07.03.2023 про переведення в порядку п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби в ЗСУ відповідно до відношення (листа) начальника державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» № 15/9-713 від 07.03.2023;

- зобов`язати службових осіб військової частини НОМЕР_2 вчинити певні дії, а саме розглянути рапорт (клопотання) ОСОБА_1 від 07.03.2023 про переведення в порядку п.82 Положення про проходження громадянами України військової служби в ЗСУ відповідно до відношення (листа) начальника державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» № 15/9-713 від 07.03.2023.

Ухвалою від 04.04.2023 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 10.04.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 28.04.2023 суд перейшов зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно не розглянув рапорт позивача про переведення в порядку пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби в ЗСУ відповідно до відношення (листа) начальника державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» № 15/9-713 від 07.03.2023, чим порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

27.04.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що поданий позивачем рапорт від 07.03.2023 не розглянутий командиром військової частини, оскільки такий поданий з порушенням порядку, визначеного статтею 111 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а саме надійшов у штаб військової частини без відповідного попереднього погодження командиром інженерно-саперного взводу, якому рапорт був безпосередньо адресований. Тобто цей рапорт позивача залишений без розгляду, оскільки поданий з порушенням порядку звернення до командира військової частини НОМЕР_2 .

17.07.2023 відповідач подав до суду пояснення, в яких зазначив, що рапорт позивача від 07.03.2023, який не був адресований керівництву військової частини, відповідно до положень Інструкції з діловодства у Збройних Силах України не підлягав реєстрації в службі діловодства і відповідно не підлягав до розгляду ТВО командира військової частини НОМЕР_2 майором ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Позивач скерував на адресу командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 рапорт від 07.03.2023, в якому просив командира взводу перевести його на підставі відношення начальника державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» № 15/9-713 від 07.03.2023 в порядку пунктів 82, 110 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Такий рапорт отриманий уповноваженою особою військової частини НОМЕР_2 - 08.03.2023.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо розгляду його рапорту від 07.03.2023 протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Дисциплінарний статут).

У преамбулі Дисциплінарного статуту встановлено, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

У частині першій статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон України № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України № 2232-XII правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З частини сьомої статті 6 Закону України № 2232-XII слідує, що порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством (частина дванадцята статті 6 Закону України № 2232-XII).

Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули (частина тринадцята статті 6 Закону України № 2232-XII).

Згідно з пунктом 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення), військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 вказаного Положення.

Відповідно до підпункту 2 пункту 82 Положення призначення військовослужбовців на посади здійснюється на рівнозначні посади, зокрема, для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця.

Таким чином, військовослужбовець може ініціювати, шляхом подання рапорту, перед керівництвом питання переміщення на рівнозначну посаду для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи.

Суд встановив, що задля реалізації цього права позивач надіслав засобами поштового зв`язку на адресу командира військової частини НОМЕР_2 рапорт від 07.03.2023, в якому просив командира взводу перевести його на підставі відношення начальника державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» від 07.03.2023 №15/9-713.

Надходження цього рапорту з листом начальника державної установи «Крюковська виправна колонія (№ 29)» від 07.03.2023 №15/9-713 на адресу військової частини 08.03.2023 відповідач не заперечив.

У відзиві на позовну заяву, обґрунтовуючи правомірність своєї бездіяльності, відповідач зазначив, що рапорт не був розглянутий командиром військової частини, оскільки такий поданий з порушенням порядку, визначеного статтею 111 Дисциплінарного статуту, а саме надійшов у штаб військової частини без відповідного попереднього погодження командиром інженерно-саперного взводу, якому рапорт був безпосередньо адресований.

Так, у статті 111 Дисциплінарного статуту встановлено, що заява чи скарга з інших питань службової діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку підпорядкованості. У такому самому порядку подаються пропозиції.

Суд критично оцінює такі доводи відповідача, адже розцінюючи поданий позивачем рапорт як такий, що не відповідає вимогам Дисциплінарного статуту, відповідач міг би повернути такий з роз`ясненням причин, а не проявляти бездіяльність, не реагувати на звернення військовослужбовця, в якому міститься прохання про переведення на інше місце служби, та ставити позивача у невизначене становище.

З приводу покликання відповідача на те, що рапорт позивача від 07.03.2023 не був адресований керівництву військової частини, а тому відповідно до положень Інструкції з діловодства у Збройних Силах України не підлягав реєстрації в службі діловодства і відповідно не підлягав до розгляду ТВО командира військової частини НОМЕР_2 майором ОСОБА_2 , то суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 3.9.1 пункту 3.9 Інструкції з Діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 № 124 (далі Інструкція), реєстрація документів полягає у веденні запису облікових даних про документ за встановленою реєстраційною формою, який підтверджує факт створення, відправлення або одержання документа шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ. Реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації.

Реєструються документи незалежно від способу їх доставки, передачі чи створення.

Документи тимчасового зберігання, отримані по СЕВ ОВВ, реєструються виключно в електронній формі.

Подавати на розгляд командиру (керівнику) незареєстровані документи забороняється.

Документи реєструються лише один раз: вхідні у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, створені у підрозділі у день підписання або затвердження.

Таким чином, з наведених положень вбачається обов`язок реєструвати всі вхідні документи, які надходять на адресу військової частини, незалежно від посадової особи, якій такі адресовано, що свідчить про необґрунтованість доводів відповідача в цій частині.

Суд відхиляє заперечення відповідача про те, що рапорт позивача не підлягав розгляду оскільки не був адресований керівництву військової частини, адже у такому випадку відповідач мав можливість відмовити у його задоволенні та звернути увагу на належність особи, яка вирішує такі питання про що довести до відома позивача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо розгляду рапорту позивача про переведення від 07.03.2023.

З огляду на це, з метою повного відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути рапорт ОСОБА_1 про переведення від 07.03.2023.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 про переведення від 07.03.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 про переведення від 07.03.2023.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 24 липня 2023 року.

Суддя Мричко Н.І.