Справа № 420/4858/22
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4858/22
24 липня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України у справі №420/4858/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії ,
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльность та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням від 03.06.2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області стосовно припинення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ філії-Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2021 року на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ філії-Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 10.02.2022 року.

Виконавчий лист по справі виданий 17.03.2023 року.

12.07.2023 року (вх. 23358/23) до суду від представника позивача надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України, в якій заявник просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час виконання Рішення від 03.06.2022, а саме: 1.1. відповідач в розрахунку пенсії позивачці та в розрахунку боргу за період з 01.01.2021 р. по квітень 2023 року у протоколі/розпорядженні № 85 від 05.04.2023 р. на момент нарахування/фактичної виплати пенсії на 05.04.2023 протиправно не врахував - а. вимоги ст. 4, 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII та наявне посвідчення учасника війни серія НОМЕР_2 від 25.07.1996 р.; б. вимоги п. 7,8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»; 1.2. відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію Позивачки за період з 01.01.2021 р. по момент фактичної виплати - 05.04.2023 р.; 15 16 2) Згідно до положень ч.ч.1-3 ст. 249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме зобов`язати відповідача - 2.1. здійснити розрахунок та виплату недоотриманої пенсії позивачки за період з 01.01.2021 р по теперішній час з урахуванням вимог ст. 4, 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII та наявного у позивачки посвідчення учасника війни, а також вимог п. 7,8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» за винятком сплачених сум; 2.2. здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію Позивачки з 01.01.2021 р. 3) Зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання Рішення від 03.06.2022 у адміністративній справі № 420/4858/22.

Після набрання рішенням законної сили, позивачка зверталась до відповідача кілька разів з заявами про добровільне виконання рішення суду від 03.06.2022 р., в останнє - з заявою від 14 квітня 2023 року вих. № 6916. Відповідач надіслав лист від 01.05.2023 № 10248-9555/С-02/8-1500/23, у якому повідомив про нараховану поточну пенсію у розмірі 2663,00 грн. та борг з 01.01.2021 р. по 30.04.2023 р. у розмірі 70577,78 грн. З електронного пенсійного кабінету позивачка дізналась про те, що відповідач в розрахунку пенсії позивачці у протоколі/розпорядженні № 85 від 05.04.2023 р. та в розрахунку боргу за період з 01.01.2021 року на момент нарахування/фактичної виплати пенсії на 05.04.2023 протиправно, - не врахував вимоги ст. 4, 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII та наявне посвідчення учасника війни (додаток 3 до цієї заяви) серія НОМЕР_2 від 25.07.1996 р.; - вимоги п. 7,8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»; Крім цього, відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно виплачену пенсію Позивачки за період з 01.01.2021 р. по момент фактичної виплати - травень 2023 р.

Вказані обставини слугували підставою звернення представника позивача із заявою про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, вчинених щодо виконання рішення суду у справі №420/4858/22 (в порядку ст.383 КАС України).

Заяву позивача, подану в порядку ст.383 КАС України, розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (ч. 4 ст. 383 КАС України).

Визначальним для вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду із заявою, зазначеною у ч. 4 ст.383 КАС України, є встановлення дати, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, норми КАС України у разі пропуску десятиденного строку не передбачають процесуальної можливості залишення заяви без руху чи поновлення строку звернення до суду з такою заявою.

Правила регулювання строків звернення до суду має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Заявник зазначає, що про порушення своїх прав він дізнався з листа відповідача від 01.05.2023 року, з тексту якого вбачається, що відповідач відмовляється виконувати дане рішення суду. Інших доказів на підтвердження дати, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів до суду не надано.

Проте, із заявою в порядку ст. 383 КАС України представник позивача звернувся лише 12.07.2023 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем пропущено 10-денний строк звернення до суду з заявою в порядку ст.383 КАС України від 12.07.2023 року.

Крім того, заявник зазначає, що 11.07.2023 року вона змушена звернутися до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про відкриття виконавчого провадження.

Отже, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку ст.383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку ст.383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Відтак, судом встановлено, що вимоги заявника у даній заяві не відповідають положенням вказаної статті КАС України.

Відповідно до абз. 2 ч.5 ст.383 КАС України - у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Таким чином, враховуючи те, що подана в порядку ст.383 КАС України заява не відповідає вимогам, визначеним ч. 4 ст.383 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність повернення заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст. 383 КАС України у справі №420/4858/22 - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя Г.П. Самойлюк