Справа № 480/3314/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2023 року Справа № 480/3314/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Осіпової О.О., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3314/23 за позовом ОСОБА_1 до Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправними та скасування постанов,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м.Суми), в якій просить:
- визнати протиправними та скасувати постанови Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про відкриття виконавчого провадження в частині подвоєння штрафу та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження за №66108036 від 20.07.2021 року, оскільки на момент сплати штрафу вони були не діючі.
Свої вимоги мотивує тим, що про постанову Білопільського районного суду Сумської області від 15 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 573/790/21 він дізнався лише у січні 2023 року від свого адвоката, який отримав інформацію з «Єдиного реєстру судових рішень».
В телефонному режимі працівники Білопільського ВДВС у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Суми) повідомили, що відкритих проваджень щодо нього у них на розгляді немає, крім того, у реєстрі виконавчих проваджень та в реєстрі боржників жодних відомостей про відкриті виконавчі провадження відносно позивача не було, в особистому кабінеті «Дія» такі відомості також, були відсутні.
Тому, зателефонувавши до канцелярії Білопільського районного суду Сумської області, він вказав, що у виконавчій службі немає виконавчих проваджень відносно позивача, далі працівники суду йому повідомили реквізити для оплати даного штрафу і він прийняв рішення оплатити штраф на рахунок суду, протягом 15 днів, з моменту, як йому стало відомо про постанову, тобто 19.01.2023 року він сплатив штраф, про що в подальшому повідомив ВДВС письмово та надіслав копію квитанції про сплату штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадять ( 17 000 грн.)
Виконавче провадження № АСВП:66108036 постановою від 20.07.2023 року було відкрите, після чого, цього ж дня 20.07.2023 року винесено постанову про закінчення вищезазначеного виконавчого провадження, однак, після того, як позивач надіслав органам ВДВС копію квитанції про оплату штрафу, останніми 27.02.2023 року по даному виконавчому провадженні АСВП:66108036 було винесено постанови про скасування процесуального документу, а саме «скасувати документ «постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.07.2021 року» та про результати перевірки виконавчого провадження, які він отримав 23.03.2023 року .
Крім того, працівники ВДВС повідомили його про те, що йому додатково потрібно сплатити штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадять ( 17 000 грн.), оскільки у порядку примусового виконання стягується подвійний розмір штрафу відповідно до постанови від 20.07.2023 року за виконавчим провадженням №АСВП: 66108036.
З даним твердженням позивач не згоден, оскільки на момент оплати штрафу 19.01.2023 року жодного діючого примусового виконання щодо нього застосовано не було, крім того в постанові суду вказано, що штраф має бути сплачений не пізніше, як через 15 днів з дня вручення постанови, постанову він отримав поштовим відправленням, 14.03.2023 року. Після чого, 21.03.2023 року, позивач направив оригінал квитанції про сплату штрафу на адресу суду.
Отже, позивач вважає, що у відповідача не було достатніх та необхідних правових підстав для прийняття спірних постанов, оскільки примусового виконання постанови про стягнення штрафу у цьому випадку не було.
Ухвалою від 13.04.2023р. провадження у справі відкрито та, враховуючи введення військового стану в Україні та можливу небезпеку для життя та здоров`я учасників справи у разі їх явки в судове засідання, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Від представника відповідача відзиву на позовну заяву не надходило.
Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 15 червня 2021 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
У постанові вказано, що стягнуто із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а також те, що у разі несплати штрафу в установлений строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом.
Крім того, у постанові зазначено, що у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові, та роз`яснено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.
Виконавче провадження відкрито 20.07.2021 року.
20.07.2021 було винесено постанову про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 69 грн. 00 коп.
20.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Під час перевірки виконавчого провадження встановлено, що державним виконавцем помилково було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» без наявних на те підстав, тобто, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про фактичне виконання рішення суду.
27.02.2023 в.о. начальника відділу було скасовано постанову ВП № 66108036 від 20.07.2021 про закінчення виконавчого провадження.
27.02.2023 відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 187 грн.34 коп.
Крім того, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження 66107834 з примусового виконання постанови № 573/790/21, виданої 15.06.2021 року Білопільським районним судом Сумської області, про стягнення із ОСОБА_1 судового збору на користь держави в сумі 454 грн.
Виконавче провадження відкрито 20.07.2021 року.
20.07.2021 було винесено постанову про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 69 грн. 00 коп.
20.07.2021 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Під час перевірки виконавчого провадження було встановлено, що державним виконавцем помилково було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» без наявних на те підстав, тобто, в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про фактичне виконання рішення суду.
27.02.2023 в.о. начальника відділу було скасовано постанову ВП № 66108036 від 20.07.2021 про закінчення виконавчого провадження.
27.02.2023 відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 187 грн.34 коп.
Надаючи оцінку оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення штрафу в подвійному розмірі та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У силу частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
При цьому, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання) (пункт 1 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»).
Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Білопільського ВДВС у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Суми) розглянуто заяву із примусового виконання відповідно до частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині стягнення адміністративного штрафу з громадянина ОСОБА_1 разом з постановою Білопільського районного суду Сумської області №573/790/21 від 15.06.2021р. з відміткою про набрання законної сили 29.06.2021р.
Відповідно до статті 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Частинами першою та другою статті 294 того ж Кодексу встановлено, що постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Частиною 4 ст.299 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно зі статтею 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Статтею 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу, так штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Статтею 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, отримавши заяву Білопільського районного суду Сумської області з примусового виконання відповідно до частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині стягнення адміністративного штрафу з громадянина ОСОБА_1 разом з постановою Білопільського районного суду Сумської області №573/790/21 від 15.06.2021р. з відмітками про набрання законної сили 29.06.2021р., державний виконавець керувався положеннями статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", що регулює початок примусового виконання рішення.

Так, частиною першою вказаної статті визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Аргументом позивача на спростування правомірності відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Білопільського районного суду Сумської області №573/790/21 від 15.06.2021р. є той факт, що про вказане рішення він дізнався лише 10 січня 2023 року та 19 січня 2023 року сплатив штраф у сумі 17000грн., а також та те, що на момент оплати штрафу жодних виконавчих проваджень щодо нього відкрито не було, оскільки 27.02.2023 в.о. начальника відділу було скасовано постанову ВП № 66108036 від 20.07.2021 про закінчення виконавчого провадження.

Суд зазначає, що відповідно до відомостей, зазначених у постанові Білопільського районного суду Сумської області №573/790/21 від 15.06.2021р., «в суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи двічі належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання про час, день та місце розгляду справи, а також шляхом сповіщення. Разом з тим, останній надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з призовом на строкову військову службу.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», заява №3236/03, рішення в справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_3 не цікавився станом розгляду справи і до суду не прибув, та не повідомив суд про проходження строкової військової служби, суд вважає за можливе справу розглянути без його участі».

Також суд звертає увагу на те, що ця постава відповідно до вимог частини другої ст.283 КУп АП містила відомості щодо порядку сплати штрафу, правові наслідки невиконання стягнення та була направлена 16.06.2021 року рекомендованим листом із повідомленням про вручення на домашню адресу ОСОБА_1 , але вона повернулася 29.06.2021р. із зазначенням того, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Такі обставини підтверджуються відповіддю Білопільського районного суду Сумської області від 27.04.2023р., супровідним листом суду від 16.06.2021р. про направлення позивачу копію постанови від 15 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП для відома та копією конверту із причиною повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», в якому містилося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Як вбачається з копії постанови Білопільського районного суду Сумської області №573/790/21 від 15.06.2021р., вона набрала законної сили 26.06.2021 року.

В матеріалах справи відсутні докази її оскарження в апеляційному порядку.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна під час судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Погоджуючись із зазначеним, суд наголошує, що позивач будучи обізнаним щодо складеного відносно нього протоколу про адміністративні правопорушення та про те, що справа за результатами розгляду останнього розглядається Білопільським районним судом Сумської області, не скористався своїм правом ознайомитись з перебігом розгляду такої справи чи її результатами.

При цьому, відповідно до положень статті 279-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що регулює розгляд справ про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) (абз.5).

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову (абз. 8).

Відтак, зважаючи на викладені норми та на наявні в матеріалах справи докази, постанова Білопільського районного суду Сумської області №573/790/21 від 15.06.2021р., вважається врученою належним чином.

У свою чергу, органи ДВС і приватні виконавці в силу Закону України «Про виконавче провадження» не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документа) в судовому порядку та отримання її боржником.

Відтак, станом на 20.07.2021, встановивши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі в частині настання строку набрання ним законної сили, державний виконавець не мав правових підстав для повернення постанови без прийняття до виконання та в силу вимог закону зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем правомірно в строк та спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження", винесено 20.07.2021 постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника з урахуванням приписів ст.308 КУпАП подвійного розмірі штрафу в сумі 34000,00 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

При цьому, з приводу тверджень позивача, що на момент оплати штрафу жодних виконавчих проваджень щодо нього відкрито не було, оскільки 27.02.2023 в.о. начальника відділу було скасовано постанову ВП № 66108036 від 20.07.2021 про закінчення виконавчого провадження, суд вважає необхідним відмітити, що можливість стягнення штрафу в подвійному розмірі згідно із вимогами ст.ст.307,308 КУпАП ставиться не в залежність із подальшим скасуванням постанов державного виконавця та вчиненням чи не вчиненням виконавчих дій у відповідному виконавчому провадження, а залежить від сплати штрафу боржником протягом 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Тому такі доводи не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, розглянувши подані документи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Білопільського відділу державної виконавчої служби у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Мністерства юстиції (м.Суми) про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова