Справа № 2-А-4017/11
Суддя: Дьоміна О. П.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"24" липня 2023 р. Справа № 2-А-4017/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді Дьоміної О.П., за участі секретаря Онопрієнка І.О., розглянув заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення у справі №2-а-4017/11 за позовом ОСОБА_2 до УПФУ у Вишгородському районі Київської області про проведення перерахунку підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

В С Т А Н О В И В:

22.05.2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою щодо зміни способу виконання судового рішення у справі за №2-а-4017/11, в якій просив змінити спосіб виконання судового рішення у справі за №2-А-4017/11 щодо зобов`язання УПФУ у Вишгородському районі Київської області провести перерахунок та виплату пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 23.05.2011 року по 22.07.2011 рік, з урахуванням вже виплачених сум, шляхом обрання належним способом виконання рішення стягнення з ГУПФУ України у Київській області () коштів в сумі 13 212, 92 грн.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасники справи мають право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Заявник ОСОБА_1 просив розглядати дане питання без його участі, про що надіслав на адресу суду відповідну заяву.

Представник ГУПФУ у Київській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, жодних заяв від нього не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так, відповідно до вимог ст. 378 КАС України - суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення. Питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частина 3 цієї статті вказує на те, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Ухвалу суду за результатами розгляду питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши заяву, подані заявником до заяви документи, суд встановив наступне:

Так, 19.12.2011 року постановою Вишгородського районного суду Київської області у задоволенні вимог позивача ОСОБА_2 до УПФУ у Вишгородському районі Київської області про зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії і доплат було відмовлено.

В той же час постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2013 року зазначена постанова Вишгородського районного суду Київської області від 19.12.2011 року була скасована та позов ОСОБА_2 до УПФУ у Вишгородському районі про визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок розміру відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволено частково. Визнано дії УПФУ у Вишгородському районі по нарахуванню та виплати ОСОБА_2 пенсії не у відповідності з вимогами ст. ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 23.05.2011 року по 22.07.2011 рік неправомірними. Зобов`язано УПФУ у Вишгородському районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 23.05.2011 року по 22.07.2011 рік, з урахуванням вже виплачених сум. Зазначена постанова набрала законної сили 13.05.2013 року.

31.07.2013 року ОСОБА_2 Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист, яким зобов`язано УПФУ у Вишгородському районі провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 23.05.2011 року по 22.07.2011 рік, з урахуванням вже виплачених сум. Зазначена постанова набрала законної сили 13.05.2013 року.

15.08.2013 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження по даному рішенню суду.

Згідно розпорядження від 04.11.2013 року управлінням Пенсійного Фонду у Вишгородському районі здійснено перерахунок відповідно до ст. ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 23.05.2011 по 22.07.2011 року, кошти за рішенням суду в сумі 2 602 грн. 78 коп.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.09.2015 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заяви про заміну способу виконання рішення суду від 13.05.2013 року, яка ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.10.2015 року залишена без змін.

13.11.2015 року ухвалою Вишгородського районного суду Київської області в задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015 року ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 13.11.2015 року залишена без змін.

11.01.2016 року ОСОБА_2 надіслав зазначений виконавчий лист до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

24.03.2016 року позивач у справі за №2-а-4017/11 ОСОБА_2 помер.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.12.2017 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником було задоволено та замінено стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні щодо виконання постанови суду у справі за №2-а-4017/11, його правонаступником ОСОБА_1 . Зазначене судове рішення набрало законної сили 15.01.2018 року.

19.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся з листом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, в якому повідомив про заміну сторони виконавчого провадження по справі за №2-а-4017/11.

Згідно ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 16.04.2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення відмовлено. Зазначена ухвала суду постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2018 року залишена без змін.

Крім того, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26.09.2019 року заява ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення задоволена частково. Змінено спосіб і порядок виконання судового рішення у справі за №2 «А»-4017/11 щодо зобов`язання УПФУ у Вишгородському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі 1 мінімальної зарплатні, відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 23.05.2011 року по 22.07.2011 рік, з урахуванням вже виплачених сум, а саме стягнути з УПФУ у Вишгородському районі коштів в сумі 2 602, 78 грн. Але постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 року зазначена ухвала суду від 26.09.2019 року скасована та в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення відмовлено.

19.02.2020 року ОСОБА_1 знову звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення у справі за №2-а-4017/11. Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 24.02.2020 року було відмовлено у відкритті провадження за вказаною заявою. В той же час згідно постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 року ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 24.02.2020 року скасована та справа направлена для продовження розгляду до Вишгородського районного суду Київської області. 04.08.2020 року ухвалою Вишгородського районного суду в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. Зазначена ухвала суду постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 року залишена без змін.

26.11.2020 року ОСОБА_1 знову звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення у справі за №2-а-4017/11, в якій просив суд змінити спосіб виконання судового рішення у справі за №2-А-4017/11 щодо зобов`язання УПФУ у Вишгородському районі Київської області провести перерахунок та виплату пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 23.05.2011 року по 22.07.2011 рік, з урахуванням вже виплачених сум, на стягнення з ГУПФУ України у Київській області () на користь заявника коштів в сумі 13 212, 92 грн. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 07.12.2020 року в задоволенні цієї заяви ОСОБА_1 було відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2021 року ухвала суду від 07.12.2020 року залишена без змін.

Крім того, ухвалою суду від 16.04.2021 року заява ОСОБА_1 , датована 15.04.2021 роком про встановлення способу та порядку виконання судового рішення у справі за №2-а-4017/11 повернута заявнику. Але постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2021 року, зазначена ухвала суду від 16.04.2021 року скасована, а справа за №2а-4017/11 спрямована до суду першої інстанції для продовження розгляду. 21.09.2021 року зазначена заява розглянута по суті та ухвалою суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2021 року ухвала суду від 21.09.2021 року залишена без змін.

Крім того 30.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з заявою, в якій просив роз`яснити йому постанову Київського апеляційного адміністративного суду у справі за 32-а-4017/11 від 13.05.2013 року про те, в якому розмірі застосовуються ст. ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» під час перерахування недоплаченої суми пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 23.05.2011 року по 22.07.2011 рік та недоплаченої суми доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території зони посиленого радіологічного контролю, за період з 23.05.2011 року по 22.07.2011 рік.

24.04.2023 року ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду в задоволенні заяви про роз`яснення постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2013 року ОСОБА_1 відмовлено.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України - судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, ст. 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом, зазначено в ч. 3 цієї статті.

Таким чином, зі змісту зазначених норм вбачається, що обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили, а відтак у відповідності до вказаних правових норм, зокрема і Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2013 року у справі за №2-а-4017/11 є обов`язковою до виконання на всій території України для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Судом встановлено, що 06.08.2013 року Вишгородським районним судом Київської області на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2013 року було видано 31.07.2013 року виконавчий лист у справі за №2-а-4017/11. Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області 15.08.2013 року відкрито виконавче провадження за №40145921.

Стаття 1 ЗУ «Про виконавче провадження» вказує на те, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Таким чином, у разі невиконання рішення суду, саме на стадії виконавчого провадження мають бути остаточно відновлені порушені права позивача (стягувача).

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення, передбачено ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження».

Частина 3 ст. 378 КАС України зазначає, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Таким чином, вирішуючи заяву про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення необхідно мати на увазі, що її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання рішення. Тобто наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках, за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами. Тобто, для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення необхідні обставини, які роблять його виконання неможливим. Під зміною чи встановленням способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати рішення по суті.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 25.11.2014 року у справі за №21-506а14 - аналізуючи норми ч. 1 ст. 263 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), яка кореспондується зі ст. 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, Верховний Суд України дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Разом з тим, спосіб та порядок виконання рішення суду може бути змінений за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів.

В даному конкретному випадку, заявником не надано доказів неможливості виконання судового рішення за №2-а-4017/11.

Так, судом встановлено, що згідно повідомлення про внесення рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 16.03.2018 року - виконавчий лист за №2А-4017/2011 від 19.12.2011 року, виданий Вишгородським районним судом Київської області (боржник УПФУ у Вишгородському районі Київської області, стягував ОСОБА_2 ) , характер стягнення: перша черга, після надходження суми заборгованості пакет документів буде переданий до Головного управління державної казначейської служби України в Київській області.

Згідно листа начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції на ім`я ОСОБА_1 від 09.01.2023 року - виконавчий лист Вишгородського районного суду Київської області за №2А-4017/2011 від 31.07.2013 року внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за №52999881 перша черга. Зазначений виконавчий лист згідно акту приймання передавання за ІІ квартал 2018 року (перша черга) разом із відповідними документами передано до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області. Проте із-за помилки у довідці, зазначений виконавчий лист повернуто до Управління. Під час перевірки матеріалів справи виявлено, що 28.11.2016 року зазначений виконавчий лист помилково зареєстрований та помилково внесені відомості до Реєстру рішень, оскільки відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою КМУ від 03.09.2014 року за №440 обліку підлягають виконавчі документи за рішенням суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб`єкти, які видані або ухвалені до 01.01.2013 року. У зв`язку з чим, прийняти на облік зазначений виконавчий лист не вбачається за можливе. Крім того ОСОБА_1 рекомендовано звернутися з заявою до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_1 24.01.2023 року звернувся до Вишгородського районного суду Київської області суду з заявою, в якій просив суд поновити йому строк на пред`явлення виконавчого листа за №2-а-4017/2011 від 31.07.2013 року на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2013 року щодо визнання дій неправомірними та зобов`язання провести перерахунок і виплат, відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В зазначеній заяві ОСОБА_1 , як на поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання посилався на лист начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції на ім`я ОСОБА_1 від 09.01.2023 року. Вказана заява ще перебуває на розгляді в суді.

Таким чином, посилання заявника на неможливість виконання рішення суду, враховуючи приписи ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», є необґрунтованими, оскільки з огляду на положення ст. 129-1 Конституції України та ст. 14 КАС України - судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а також не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни чи встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого ст. 378 КАС України. А відтак, з урахуванням наведеного суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення у справі за №2-а-4017/11.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення у справі №2-а-4017/11 за позовом ОСОБА_2 до УПФУ у Вишгородському районі Київської області про проведення перерахунку підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Головуюча суддя О.П. Дьоміна