Справа № 160/4091/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2023 року Справа № 160/4091/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
02.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (до відділення поштового зв`язку таку подано 27.02.2023 року) ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ст. 8 Закону України підвищення престижності шахтарської праці», викладеної в листі № 1200-0202-8/2199 від 06.02.2023 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи із шкідливими умовами періоди роботи ОСОБА_1 з повним робочим днем під землею за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 05.03.1993 року по 02.01.1994 року на шахті «Луганська» виробничого об`єднання «Стахановвугілля» на посадах учня підземного горноробочого по ремонту горних вироботок та підземним горноробочим з повним робочим днем під землею; з 23.05.1995 року по 21.11.1995 року на шахті «ім. Капустіна» виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля» на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею, а також час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 22.11.1995 року по 10.11.2022 року (день подачі заяви про перерахунок пенсії) та перерахувати і виплатити ОСОБА_1 , призначену пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком обчисленої відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність 11.11.2022 року.
Означені позовні вимоги вмотивовані протиправною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ст. 8 Закону України підвищення престижності шахтарської праці», викладеної в листі № 1200-0202-8/2199 від 06.02.2023 року.
За період після 1 січня 2004 року зазначеним Законом не передбачено зарахування то страхового стажу, в тому числі до пільгового стажу роботи, періоду знаходження особи па інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві. Управління звертає увагу суду на те, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто до 01.01.2004, то згідно зі статтею 24 зазначеного Закону вони зараховуються до страхового стаж., в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який діяв до 1 січня 2004 року, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховувався до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 з 22.11.1995 року отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю від нещасного випадку на виробництві, то період з 22.11.1995 року по 31.12.2003 року зараховано до стажу роботи при призначенні пенсії за віком, у тому числі до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах.
Період перебування на інвалідності від нещасного випадку на виробництві після 1 січня 2004 року до страхового стажу не зараховується. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області зараховано до пільгового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах період перебування на пенсії по інвалідності від нещасного випадку на виробництві з 22.11.1995 року по 27.08.2022 року, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 (Список №1). Отже, оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж 15 років відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» управлінням правомірно було відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У трудовій книжці позивача про його роботу у спірний період не підтверджують стаж роботи зі шкідливими і важкими умовами праці і подання уточнюючої довідки в такому випадку є обов`язковим. 28.09.2022 року позивач звернувся до управління із з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкові державне пенсійне страхування».
Довідки уточнюючі пільговий характер роботи за періоди роботи з 05.03.1993 року по 02.01.1994 року на шахті Луганська виробничого об`єднання Стахановвугілля па посадах учня підземного горноробочого по ремонту гарних вироботок та підземним горноробочим повним робочим днем під землею; з 23.05.1995 року по 21.11.1995 року на шахті ім. Капустіна виробничого об`єднання Лисичанськвугілля на посаді гірничого майстрі; підземного з повним робочим днем під землею, позивачем не надавались. Отже управління не мало достатніх підстав для зарахування до пільгового стажу вищевказаного періоду роботи позивача.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023 року зазначена вище справа розподілена та 03.03.2023 року передана судді Пруднику С.В.
07.03.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з 01.11.1995 року та отримує пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва (перша група) в розмірі 100% пенсії за віком, обчисленої відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV.
З 01.11.1995 року позивачу встановлено І групу інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що не заперечується відповідачами.
Згідно з довідкою до акта МСЕК серії 12 ААА №439580 при повторному переогляді мені з 25.12.2015 року безстроково встановлено І групу інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою від 28.09.2022 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.10.2022 року № 45 відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В означеному рішенні йдеться мова про наступне. Відділом перерахунків пенсії №4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії (перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , згідно поданої заяви № 2380 від 28.09.2022 року. Відповідно до пункту 3 статті 45 та п. 1 ст. 10 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 року та Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VІ від 08.07.2011 року, особі яка має право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та за вислугу років), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Відповідна до п.1 ч.2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 року (із змінами, внесеними згідно із Законом №2148-VII від 03.10.2017р.) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, чоловіки - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. З урахуванням наданих документів та даних, що містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування: загальний пільговий стаж становить 27 років 0 місяців 21 день, з них робота за Списком № 1- 1 рік 3 місяці 27 днів, та знаходження на інвалідності з трудового каліцтва - 25 років 8 місяців 22 дні; страховий стаж становить 13 років 10 місяців 19 днів. За таких обставин відмовити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідно до ст. 23 № 1058 та ст. 16 закону України «Про звернення громадян» у разі незгоди ОСОБА_1 з прийнятим рішенням воно може бути оскаржене до органу Пенсійного фонду України вищого рівня або в судовому порядку.

Рішення про відмову в перерахунку пенсії було надіслано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на адресу позивача листом від 06.10.2022 року №0400-010226-8/102301. Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядало заяву позивача про призначення пенсії по суті та не приймало рішення про відмову в призначенні пенсії.

Повторно 14.11.2022 року (вхід. №29122/С-0400-22) засобами електронної пошти ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою довільної форми від 11.11.2022 року про проведення перерахунку пенсії, на яку надано відповідь листом Про розгляд звернення від 13.12.2022 №37619-29122/С-01/8-0400/22.

Так, в заяві від 11.11.2022 року позивач зазначив про проведення йому розрахунку пенсії по інвалідності відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28, ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 (із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»), у розмірі 80 % заробітку шахтаря, визначеної відповідно до ст. 40 цього закону, з якої обчислена пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановлено для осіб, які втратили працездатність, оскільки останній працював на підприємствах вугледобувної галузі і був зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, які відповідно переліку виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, які віднесені до Списку №1 і у зв`язку з чим, отримав травму внаслідок нещасного випадку на виробництві, на підставі чого йому було встановлено І групу інвалідності та призначено пенсію по інвалідності.

Крім того, 16.11.2022 року представником позивача адвокатом Тарковською Т.В. було надіслано адвокатський запит № 06/11 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про надання рішення з викладенням підстав відмови позивачу у розрахунку призначеної пенсії по інвалідності відповідно до абз. 3 ч. 1ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.12.2022 року №0500-0301-9/74744 Щодо перегляду рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 заяву позивача про перерахунок пенсії було повторно розглянуто та не знайдено підстав для перегляду рішення про відмову у проведенні перерахунку.

Листом від 29.11.2022 року №1200-0202-8/26315 ГУ ПФУ в Луганській області повідомило представнику позивача адвокату Тарковській Т.В. про те, що станом на теперішній час питання визначення права на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 в частині правильності пільгового стажу на підземних роботах, знаходяться в роботі Управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління.

Також, листом від 06.02.2023 року №1200-0202-8/2199 ГУ ПФУ в Луганській області повідомило представнику позивача адвокату Тарковській Т.В. про те, що згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону право на пенсію незалежно від віку мають, зокрема працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років. Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202. Рішення щодо права особи на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу першого частини третьої статті 114 Закону приймається органом Пенсійного фонду України на підставі записів, внесених до трудової книжки, даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, уточнюючої довідки встановленої форми, виданої підприємством, установою, організацією або їх правонаступником на підставі первинних документів на час виконання робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, з урахуванням положень пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а в разі ліквідації підприємства, установи, організації - відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1. Заяву ОСОБА_1 від 28.09.2022 про переведення з одного виду пенсії на інший (з інвалідності І групи від трудового каліцтва на пенсію за віком на пільгових умовах) опрацьовано за принципом екстериторіальності (пункт 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1) спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та винесено рішення від 06.10.2022 № 45 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації матеріали паперової пенсійної справи ОСОБА_1 недоступні. Окрім цього, в електронній пенсійній справі заявника відсутні скановані копії уточнюючих довідок про періоди підземної роботи за Списком 202 (1993-1995 роки), а пільговий стаж роботи визначений як стаж з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1. Таким чином для зарахування до стажу на підземних роботах за Списком 202 періоду роботи ОСОБА_1 на відповідних посадах на шахті Луганське виробничого об`єднання Стахановвугілля та на шахті ім. Г.Г. Капустіна виробничого об`єднання Лисичанськвугілля лише на підставі сканованої копії трудової книжки, що міститься в електронній пенсійній справі ОСОБА_1 підстав немає.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року 1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закон 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

В розумінні абз. 22ст. 1 Закону 1058-IV пенсія -щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цимЗакономпенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1ст.10 Закону 1058-IVособі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Умови призначення пенсії за віком встановлені у статті 26 Закону 1058-IV, а пенсії по інвалідності у статті 30 Закону 1058-IV.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 1788-ХІІ (далі за текстом - Закон 1788) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.5 ст.56 Закону 1788-ХІІ час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Зазначена гарантія встановлена і ч.4 ст.9 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 р. 2694-ХІІ.

Статтею 114 Закону 1058 та статтями 13, 14 Закону 1788-ХІІ визначено умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Судом встановлено зі спірного рішення, що відповідачем-3 не заперечується факт перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням у період з 22.11.1995 року по 10.11.2022 року.

Таким чином, час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення саме пенсії за віком на пільгових умовах.

Водночас, суд звертає увагу, що до пільгового стажу за Списком №1 (стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці) зараховано: періоди роботи з 05.03.1993 року по 02.01.1994 року на шахті «Луганська» виробничого об`єднання «Стахановвугілля» та з 23.05.1995 року по 21.11.1995 року на шахті «ім. Капустіна» виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля», що становить 1 рік 3 місяці 27 днів, період знаходження на інвалідності (з 22.11.1995 року по 31.12.2003 року), що становить 08 років 01 місяць 10 днів.

16 вересня 2008 року набрав чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року 345-VІ (далі за текстом-Закон 345-VІ), який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

З огляду на ст.1 Закону 345-VІ дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі шахтарі), та членів їх сімей.

Суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 20.11.2018 р. у справі 345/4616/16-а (провадження К/9901/18104/18), що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» необхідно розглядати у нерозривному зв`язку зі списком 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячи цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Статтею 8 Закону 345-VІ встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону 1058, яка визначає мінімальний розмір пенсії за віком, передбачено, шо мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Отже, статтею 8 Закону 345-VІ передбачені пільги для шахтарів щодо підвищеного мінімального розміру пенсії за віком. Ці пільги поширюються на працівників, зазначених у Списку 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловленою у постанові від 26.05.2020 р. у справі 205/8712/16-а (провадження К/9901/38669/18).

При цьому слід врахувати, що ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 р у справі 345/763/17 (провадження К/9901/20475/18) та від 26.05.2020 у справі 205/8712/16-а (провадження К/9901/38669/18).

Таким чином, умовою виплати пенсії у розмірах встановлених ст.8 Закону 345-VІ та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону 1058-IV є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах.

На час звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивач досяг відповідного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому, відповідачем-3 та відповідачем-1 не були враховані усі правові підстави для зарахування до страхового та пільгового стажу часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві у період з 01.01.2004 року по 10.11.2022 року для здійснення перерахунку і виплати пенсії за віком в розмірі 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 10 Закону 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності чи у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може бути враховано заробітну плату (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону 1058-ІV (за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 до місяця звернення за переведенням з одного виду пенсії на інший або за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 незалежно від перерв та за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 до місяця звернення за переведенням з одного виду пенсії на інший), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який було враховано під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою ст. 40 Закону 1058-ІV (за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком).

Зарахування вказаного періоду до пільгового стажу вплине на реалізацію позивачем права про перерахунок пенсії у відповідності до статті 8 Закону 345-VI.

З урахуванням встановлених судом обставин та відповідно до наведених вище правових норм, позивач має право на зарахування до його пільгового стажу зазначеного періоду, який не був зарахований, та відповідно на перерахунок призначеної пенсії за нормами Закону 345-VI.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року 21-87а13.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи зазначене, з метою ефективного захисту прав позивача суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.10.2022 року №45 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяви позивача від 28.09.2022 року 2380 та від 10.11.2022 року про перерахунок пенсії за віком на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового стажу період перебування його на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 01.01.2004 року по 10.11.2022 року, як пільговий стаж шахтаря згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку призначеної пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ст. 8 Закону України підвищення престижності шахтарської праці», викладеної в листі № 1200-0202-8/2199 від 06.02.2023 року, оскільки належним захистом порушеного права позивача є саме як скасування від 06.10.2022 року №45 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяви позивача від 28.09.2022 року 2380 та від 10.11.2022 року.

Також, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи із шкідливими умовами періоди роботи ОСОБА_1 з повним робочим днем під землею за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з 05.03.1993 року по 02.01.1994 року на шахті «Луганська» виробничого об`єднання «Стахановвугілля» на посадах учня підземного горноробочого по ремонту горних вироботок та підземним горноробочим з повним робочим днем під землею; з 23.05.1995 року по 21.11.1995 року на шахті «ім. Капустіна» виробничого об`єднання «Лисичанськвугілля» на посаді гірничого майстра підземного з повним робочим днем під землею, а також час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 22.11.1995 року по 31.12.2003 року, оскільки як вже зазначалось вище, означені періоди зараховані до пільгового стажу позивача за Списком №1 (стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці).

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати і виплатити ОСОБА_1 , призначену пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком обчисленої відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність 11.11.2022 року, суд зазначає, враховуючи положення ст. 2 КАС України, судовому захисту підлягають тільки порушені права. Таким чином, права позивача в цій частині не порушені, отже ці вимоги є передчасними, та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.10.2022 року №45.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 28.09.2022 року 2380 та від 10.11.2022 року про перерахунок пенсії за віком на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового стажу період перебування його на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві з 01.01.2004 року по 10.11.2022 року, як пільговий стаж шахтаря згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник