Справа № 240/3798/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Житомир справа № 240/3798/23

категорія 111030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Виробничо-комерційної фірми "Урарту" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Виробничо-комерційна фірма "Урарту" звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області у якому просить, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 09.08.2022 №7 на суму 3400,00 грн штрафних санкцій, від 09.08.2022 №1 на суму 765479,00 грн штрафних санкцій, прийняті щодо ВКФ "Урарту".

В обґрунтування позовних вимог вказує, що основним видом діяльності ВКФ "УРАРТУ" є діяльність за КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель та за КВЕД 42.11 Будівництво доріг і автострад, яка здійснюється на підставі ліцензії ДАБІ України від 12.12.2018 №75-Л. Будівельні матеріали, які обліковуються на рахунку 205 «Будівельні матеріали» були придбані для їх використання в господарській діяльності - для ремонту доріг, а саме для виконання робіт за договором субпідряду від 28.07.2021 №28/07-21-д, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" та Виробничо-комерційною фірмою "УРАРТУ", а не для формування податкового кредиту, як вважає контролюючий орган. Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в, які були підписані замовником 09.08.2022, ВКФ "УРАРТУ", виконано роботи на суму 11313171,06 грн, у т.ч. ПДВ 1885528,51 грн. Використані в зазначених роботах будівельні матеріали оподаткувалися ПДВ в складі вартості виконаних робіт за актами виконаних робіт форми КБ - 2в після прийняття робіт та підписання зазначених актів - у серпні 2022 року. Будівельні матеріали, залишки яких обліковуються на рахунку 205 «Будівельні матеріали» станом на 01.02.2022, в свою чергу, не списані з обліку в січні 2022 року, оскільки списуються актами виконаних робіт форми КБ - 2в, які на кінець січня 2022 року підписані не були. Позивач у позові вказує, що перевіркою встановлено наявність будматеріалів, термін придатності яких закінчився та які не можуть бути використані в господарській діяльності у зв`язку з втратою своїх властивостей, так і відсутність на складі підприємства зазначених будівельних матеріалів, з чого було зроблено висновок, що вони використані не в господарській діяльності. Проте псування матеріалів на складі та відсутність матеріалів на складі - два взаємовиключні випадки, тому при зазначеному вище формулюванні суті порушення, підприємству потрібно гадати, які ж саме приписи закону ним порушено, що є недопустимим. Позивач вважає висновки документальної позапланової перевірки помилковими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення - рішення такими, що підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 21.02.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 21.03.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що в ході проведення перевірки Позивачу було надано запити від 04.07.2022, 07.07.2022 та 11.07.2022, 12.07.2022 щодо надання документів, що стосуються предмету перевірки та проведення інвентаризації в присутності посадових осіб контролюючого органу. Однак, позивач листом від 12.07.2022 повідомив, що підприємство внаслідок відсутності об`ємів робіт не працювало, у зв`язку з чим інвентаризація проведена не була. Також суб`єктом господарювання було повідомлено про неможливість надати копії документів у зв`язку з відсутністю технічної можливості. ВКФ «УРАРТУ» до перевірки не надано відомостей щодо використання в господарській діяльності будівельних матеріалів, актів виконаних робіт, актів списання та будь-яких інших документів, що свідчать про отримання та списання будівельних матеріалів, відомостей про наявність ТМЦ (продукції) в залишках на рахунку 205 «Будівельні матеріали». Оскільки позивачем не надано у повному обсязі документи, що підтверджують наявність ТМЦ, актів виконаних робіт, актів списання та документів, що свідчать про отримання та списання будівельних матеріалів, у контролюючою органу були законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податків та визнати ці суми не підтвердженими документально. Надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податковою обліку. За наслідками аналізу наданих суб`єктом господарювання документів контролюючим органом встановлено, що відповідно до даних бухгалтерського обліку, по рахунку 205 «Будівельні матеріали» обліковуються залишки наступної продукції; асфальтобетон на суму 347 577,60 грн; суміш асфальтобетонна на суму 1 338 955,99 грн; суміш С7 з цементом на суму 1 874 841,45 грн; бітумна емульсія на суму 266 021,27 грн. Однак, відповідно до державних будівельних норм (ДБН 8.2.3-4:2015) встановлено, що від моменту випуску до моменту укладання асфальтобетонної суміші має минути не більше трьох годин, тоді дорожнє покриття буде якісним. При тривалому транспортуванні на великі відстані через вібрації та контакт із повітрям суміш стає неоднорідною і на дорожньому покритті можуть з`являтися тріщини та ями. Щоб цього уникнути, у ДБН введено обмеження щодо часу на транспортування асфальтобетону - не більше 3-х годин. Отже, враховуючи вище викладене, контролюючим органом зроблено висновок, що термін придатності асфальтобетону та суміші асфальтобетонної, суміші С7 з цементом та бітумної емульсії становить лише декілька годин або діб, тому відображення даних бухгалтерського обліку, по рахунку 205 «Будівельні матеріали» щодо наявності даної продукції є безпідставності та не відповідає дійсності. Вважає висновки перевірки обґрунтованими. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідь на відзив надійшла до суду 24.04.2023. Позивач, заперечуючи викладені у відзиві обставини, вказує, що відповідачем не спростовано факту використання зазначених в акті перевірки будівельних матеріалів саме у господарській діяльності підприємства - у виконанні робіт за договором субпідряду від 28.07.2021 № 28/07-21-д, відображених в акті форми КБ-2в №75 від 09.08.2022 за грудень 2022 року. Та обставина, що на час проведення перевірки акт був не підписаний, не спростовує факту використання будівельних матеріалів у господарській діяльності у грудні 2022 року. Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"). Отже, обов`язок щодо нарахування та сплати ПДВ виник у підприємства не раніше 09.08.2022 - по факту підписання акту форми КБ-2в №75, яким підтверджено використання будматеріалів в господарській діяльності. ПДВ на вартість будівельних матеріалів включено до зазначеного акту. У свою чергу, вказаний акт після його підписання є підставою для списання використаних будівельних матеріалів з бухгалтерського обліку. Оскільки на час проведення перевірки вказаний акт був поданий на підпис замовнику, але ще не був підписаний, позивач не міг надати його для податкового органу. Просить суд доводи відповідача - відхилити, адміністративний позов - задовольнити в повному обсязі.

Протокольною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеної секретарем судового засідання до протоколу від 24.04.2023 суд: витребував у представника позивача декларації та документи, а також продовжив до 30 днів підготовче засідання.

Додаткові пояснення відповідача надійшли до суду 03.05.2023. У поясненнях представник позивача зауважив, що станом на день завершення перевірки інвентаризація проведена не була, відомості про наявність ТМЦ в залишках на рахунку 205 "Будівельні матеріали" позивачем не надано. Не надано також інших первинних документів, що підтверджують наявність ТМЦ, актів виконаних робіт, актів списання та документів, що свідчать про отримання та списання будівельних матеріалів позивачем до перевірки також надано не було. Просить відмовити у задоволенні позову.

Клопотання позивача про долучення доказів (на виконання протокольної ухвали суду від 24.04.2023) надійшло до суду 03.05.2023.

Ухвалою суду від 03.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд протокольною ухвалою від 01.06.2023 вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

У період із 12.06.2023 по 07.07.2023 головуюча суддя перебувала у відпустці

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що Виробничо-комерційна фірма "Урарту" перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Житомирській області, із 27.01.1998 зареєстроване платником податку на додану вартість.

Основним видом діяльності є: 41.10 Організація будівництва будівель.

Окрім того, 06.02.2019 позивачу видано ліцензію (діє з 12.12.2018) на господарську діяльність з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками. У додатку до ліцензії вказано перелік видів робіт із впровадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками. Такими видами робіт є: будівельні та монтажні роботи загального призначення (улаштування основ та фундаментів збірних та монолітних; зведення збірних бетонних та залізобетонних конструкцій; зведення монолітних бетонних, залізобетонних та армоцементних конструкцій; зведення кам`яних та армокам`яних конструкцій; зведення дерев`яних конструкцій). Будівництво об`єктів інженерної інфраструктури, Будівництво об`єктів транспортної інфраструктури (а. с. 23).

З матеріалів справи вбачається, що у період із 04.07.2022 по 12.07.2022 головними державними інспекторами відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Житомирській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Виробничо-комерційної фірми "Урарту" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з ПДВ, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах.

За результатом перевірки було складено акт №3834/06-30-07-01/13577250 від 19.07.2022 (далі - Акт від 19.07.2022).

У описовій частині Акта від 19.07.2022 вказано наступне: перевіркою своєчасності, достовірності і повноти визначення суми податкових у зобов`язань та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації (рядок 9 (колонка Б) Декларації) встановлено її заниження на 765 479 грн, що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 Декларації, а саме: - січень 2022 року - 765 479 грн. Підприємством в порушення п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України №2755-У1 від 02.12.2010р. (зі змінами та доповненнями) не включено до складу податкових зобов`язань суму ПДВ від вартості товарів (робіт, послуг), які були використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 765 479 грн, в тому числі по періодах: - січень 2022 року - 765 479 грн. Відповідно до даних бухгалтерського обліку по рахунку 205 «Будівельні матеріали» обліковуються залишки наступної продукції: - асфальтобетон на суму 347 511,60 грн; - суміш асфальтобетонна на суму 1 338 955,99 грн; - суміш С7 з цементом на суму 1 874 841,45 грн; - бітумна емульсія па суму 266 021.27 грн. Дана продукція не може фізично бути на залишках, оскільки через певний проміжок часу (через декілька годин або діб) перетворюються у непридатний стан. Отже, враховуючи вище викладене, можна зробити висновок про те, що термін придатності асфальтобетону та суміші асфальтобетонної, суміші С7 з цементом та бітумної емульсії становить лише декілька годин або діб, тому відображення даних бухгалтерського обліку по рахунку 205 «Будівельні матеріали» щодо наявності даної продукції є безпідставним та не відповідає дійсності. З урахуванням вищенаведеного, перевіркою встановлено порушення ВКФ "УРАРТУ" пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п.44.1 ст.44, п. 198.5 ст.198 Кодексу, частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704 внаслідок не нарахування податкових зобов`язань з податку, на додану вартість в результаті залишків продукції по рахунку 205 «Будівельні матеріали» на загальну суму 3827396,31 грн, які фізично не могли зберігатися та обліковуються па даному рахунку, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 765 479 грн. ВКФ "УРАРТУ", в результаті чого платником занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 765 479 грн, в тому числі: - січені 2022 року - 765 479 грн, а також перевіркою встановлено не складання та не реєстрацію в ЄРПН податкових накладних за операціями, що не є господарською діяльністю платника податку, чим порушено п. 201.1, ц.201.4, абзацу першого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями).

У розділі "Висновок" Акта від 19.07.2022 вказано: перевіркою дотримання податкового законодавства при декларування за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах встановлено порушення платником податків:

- пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України, ВКФ "Урарту" завищено суму від`ємного значення з ПДВ на 765479 грн, в тому числі січень 2022 року - 765479 грн;

- п. 198.5 ст. 198, п. 201.4, абзацу першого п. 201.10 ст. 201 ПК України, оскільки платником не складені та не зареєстровані в ЄРПН податкові накладні за операціями, що не є господарською діяльністю платника податку на загальну суму 765479 грн, в тому числі січень 2022 року 765479 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було направлено до відповідача заперечення від 05.08.2022 на акт від 19.07.2022, у якому платник податку зазначає, що Будівельні матеріали, які обліковуються на рахунку 205 «Будівельні матеріали» були придбані для їх використання в господарській діяльності - для ремонту доріг, а саме для виконання робіт за договором субпідряду від 28.07.2021 № 28/07-21-д, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" та Виробничо-комерційною фірмою "УРАРТУ", а не для формування податкового кредиту, як вважає контролюючий орган. Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в, які були передані для підписання замовнику та підряднику станом на січень 2022 року, ВКФ "УРАРТУ", виконано роботи на суму 11313171,06 грн., у т.ч. ПДВ 1885528,51 грн., які, однак, підписані не були через відсутність бюджетних коштів. Використані в зазначених роботах будівельні матеріали оподаткуються ПДВ в складі вартості виконаних робіт за актами виконаних робіт форми КБ - 2в після прийняття робіт та підписання зазначених актів. Будівельні матеріали, залишки яких обліковуються на рахунку 205 «Будівельні матеріали» станом на 01.02.2022, в свою чергу, не списані з обліку на кінець звітного періоду, оскільки списуються актами виконаних робіт форми КБ - 2в, які на кінець січня 2022 року підписані не були. Просить: переглянути результати документальної позапланової виїзної перевірки перевірки виробничо-комерційної фірми "УРАРТУ" (код згідно з ) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.

Листом від 09.08.2022 №8521/6/06-30-07-01 відповідач повідомив позивача, що відповідно до приписів ст. 69 та ст. 86 п. 86.7, термін подання заперечення на акт перевірки становить 10 робочих днів з дня, з наступного за днем отримання акта. Зазначає, що термін подання заперечення становить 04.08.2022, отже позивачем порушено вимоги п. 86.7 ст. 86 ПК України, а тому заперечення залишається без розгляду.

На підставі висновку Акта від 19.07.2022 відповідачем було винесено протокол №626/06-30-07-01 про адміністративне правопорушення, у якому вказано, що головний бухгалтер ВКФ "Урарту" вчинив порушення: ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку, що призвело до завищення суми від`ємного значення з ПДВ за січень 2022 року на загальну суму 765479 грн чим порушено п. 198.5 ст. 198, п. 201.4, абзацу першого п. 201.10 ст. 201 ПК України та ч. 1 ст. 163 -1 КУпАП.

Окрім того, на підставі висновку Акта від 19.07.2023 відповідачем було винесено протокол №625/06-30-07-01 про адміністративне правопорушення, у якому вказано, що директор ВКФ "Урарту" вчинив порушення: ведення податкового обліку з порушенням встановленого законом порядку, що призвело до завищення суми від`ємного значення з ПДВ за січень 2022 року на загальну суму 765479 грн чим порушено п. 198.5 ст. 198, п. 201.4, абзацу першого п. 201.10 ст. 201 ПК України та ч. 1 ст. 163 КУпАП.

Постановами Баранівського районного суду від 26.10.2022 у справі №273/1333/22 та у справі №273/1334/22 закрито провадження у справах про адміністративне правопорушення за ст. 163-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу злочину.

Окрім того, 09 серпня 2023 року на підставі висновків Акта від 19.07.2022 відповідачем було винесено податкові повідомлення - рішення:

- №7: за порушення п. 201.10 ст. 201 ПК України - не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну в кількості 1 шт. на загальну суму ПДВ 765479 грн (період господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: січень 2022 року) застосовано штраф в розмірі 5% від обсягів постачання (без ПДВ), але не більше 3400 грн, - 3400,00 грн (а.с. 52-53). У розрахунку штрафних санкцій вказано: обсяг постачання 3827395 грн, сума штрафної санкції 191369,75 грн, сумі фінансової санкції відповідно до пп. 120.1.2 ПК України, але не більше 3400,00 грн - 3400,00 грн.(а.с. 54)

- №1: за порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК України: декларація за січень 2020 року № від 18.02.2022; сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 765479 грн.

Вважаючи такі податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків і зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України).

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Приписами п. 198.5 ст. 198 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Як вбачається з Акта від 19.07.2022, за результатом перевірки відповідач дійшов висновку про не включення позивачем до складу податкових зобов`язань суму ПДВ від вартості товарів (робіт, послуг), які були використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 765 479 грн., в тому числі по періодах: - січень 2022 року - 765 479 грн, в результаті чого платником занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 765 479 грн, в тому числі: - січені 2022 року - 765 479 грн, а також перевіркою встановлено не складання та не реєстрацію в ЄРПН податкових накладних за операціями, що не є господарською діяльністю платника податку.

Заперечуючи висновки перевірки, позивач вказує, що будівельні матеріали, які обліковуються на рахунку 205 «Будівельні матеріали» були придбані для їх використання в господарській діяльності - для ремонту доріг, а саме для виконання робіт за договором субпідряду від 28.07.2021 № 28/07-21-д, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "РОСТДОРСТРОЙ" та Виробничо-комерційною фірмою "УРАРТУ". Оплата за цим Договором здійснюється Підрядником Субпідряднику на його поточний рахунок в національній валюті України протягом 15-ти банківських днів за фактом виконання роботи, на підставі підписаних Сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3 та КБ-2в), в межах фактичного надходження бюджетних коштів від Замовника Служби автомобільних доріг у Житомирській області (п.3.2 договору субпідряду). Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в, які були підписані замовником 09.08.2022, ВКФ "УРАРТУ", виконано роботи на суму 11313171,06грн, у т.ч. ПДВ 1885528,51 грн. Використані в зазначених роботах будівельні матеріали оподаткувалися ПДВ в складі вартості виконаних робіт за актами виконаних робіт форми КБ - 2в після прийняття робіт та підписання зазначених актів - у серпні 2022 року. Будівельні матеріали, залишки яких обліковуються на рахунку 205 «Будівельні матеріали» станом на 01.02.2022, в свою чергу, не списані з обліку в січні 2022 року, оскільки списуються актами виконаних робіт форми КБ - 2в, які на кінець січня 2022 року підписані не були. Встановлення факту псування продукції та її подальшого списання вимагає проведення інвентаризації.

На підтвердження викладених у позовній заяві обставин, позивачем надано до суду копії документів:

- договору субпідряду №28/07-21 від 28 липня 2021 року (а.с. 70-73), який укладено між Виробничо-комерційною фірмою "Урарту" (субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ростдорстрой" (підрядник);

- Акта №75 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року (форма КБ-2в) (а.с. 74-92);

- підсумкової відомості ресурсів (а.с. 93-98);

- акта на списання матеріалів (будівельних матеріалів) на виконані роботи за серпень 2022 року (а.с. 99);

- платіжних інструкцій за січень - березень 2023 року (призначення платежу: сплата за СМР згідно договору субпідряду №28/07-21 від 28.07.2021) (а.с. 155-160);

- податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2023 року, за лютий 2023 року та за березень 2023 року;

- податкових накладних, складених у січні - березні 2023 року по операціях позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ростдорстрой".

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначив, що податковим органом направлялись до позивача запити про надання документів, зокрема, щодо проведення інвентаризації за 2021-2022 роки, а також щодо використання у господарській діяльності будівельних матеріалів - акти виконаних робіт, акти на списання, оборотно-сальдову відомість по рахунку 205 в розрізі найменувань, інші первинні документи бухгалтерського обліку, що свідчать про отримання та списання будівельних матеріалів (із наданням копій) за період з 01.12.2021 по 31.01.2022 (а.с. 116-121).

У відповідь на запити про надання документів, позивач надав відповідь №12 від 11.07.2022 у якій зазначив, що відповідно до наказу інвентаризація проводилась 1 раз на рік станом на 01.09.2021 по матеріальних запасах та станом на 01.10.2021 по основних засобах. Нестач чи залишків не виявлено. У зв`язку з тим, що на даний час підприємство не працює (відсутні об`єми роботи, відсутні працівники, що відповідають за проведення інвентаризації (знаходяться у відпустці за власний рахунок), проведення інвентаризації є неможливим) (а.с. 122). Листом №13 від 12.07.2022 позивач повідомив відповідача, що у зв`язку з відсутністю технічної можливості, надати копії оборотно-сальдової відомості по рахунку 205 (ведеться облік на паперових регістрах), що зазначені у запитах. Вказує, що оригінали всіх необхідних документів, зазначених у запитах, надано до перевірки (а.с.123).

Відповідно до п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту44.7 статті 44 Податкового кодексу України, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважатиметься, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Представник відповідача під час розгляду справи зазначив, що оскільки позивачем не надано у повному обсязі документи, що підтверджують наявність ТМЦ, актів виконаних робіт, актів списання та документів, що свідчать про отримання та списання будівельних матеріалів, у контролюючого органу були законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих позивачем сум податків та визнати ці суми не підтвердженими документально.

Судом досліджено надані сторонами документи та встановлено наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон), фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999 № 291, Рахунок 20 "Виробничі запаси" призначено для узагальнення інформації про наявність і рух належних підприємству запасів сировини і матеріалів (у тому числі сировина й матеріали, які є в дорозі та в переробці), будівельних матеріалів, запасних частин, матеріалів сільськогосподарського призначення, палива, тари й тарних матеріалів, відходів основного виробництва. За дебетом рахунку 20 "Виробничі запаси" відображаються надходження запасів на підприємство, їх дооцінка, за кредитом - витрачання на виробництво (експлуатацію, будівництво), переробку, відпуск (передачу) на сторону, уцінка тощо.

Рахунок 20 має, зокрема, субрахунок 205 "Будівельні матеріали".

На субрахунку 205 "Будівельні матеріали" підприємства-забудовники відображають рух будівельних матеріалів, конструкцій і деталей, обладнання і комплектуючих виробів, які належать до монтажу, та інших матеріальних цінностей, необхідних для виконання будівельно-монтажних робіт, виготовлення будівельних деталей і конструкцій. На субрахунку 205 "Будівельні матеріали" не враховується обладнання, яке не потребує монтажу: транспортні засоби, вільно розміщені верстати, будівельні механізми, сільськогосподарські машини, виробничий інструмент, вимірювальні та інші прилади, виробничий інвентар та інше. Витрати на придбання такого обладнання, що не потребує монтажу, відображаються безпосередньо на рахунку 15 "Капітальні інвестиції" у міру надходження їх на склад чи інше місце зберігання, експлуатації. Устаткування й будівельні матеріали, що передані підряднику для монтажу й виконання будівельних робіт, списується з субрахунку 205 на рахунок 15 "Капітальні інвестиції" після підтвердження їх монтажу й використання.

Під час перевірки відповідач дійшов висновку, що продукція, що обліковується позивачем на залишках по рахунку 205 "Будівельні матеріали" (асфальтобетон на суму 347577,60 грн, суміш асфальтобетонна на суму 1338955,99 грн, суміш С7 з цементом на суму 1874841,45 грн, бітумна емульсія на суму 266021,27 грн), фізично не може бути на залишках, оскільки термін придатності такої продукції, згідно ДБН, становить кілька годин або діб.

Верховний Суд в Постанові 13 липня 2022 року у справі № 520/223/20 зазначив: "Верховний Суд наголошує, що при оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів податкового органу має дослідити фактичні правовідносини учасників господарських операцій, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності…. З`ясовуючи обставини щодо реальності вчинення господарської операції, слід ретельно перевіряти доводи контролюючого органу про фактичне нездійснення господарської операції, викладені в актах перевірки або зафіксовані іншими доказами. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.»

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо документального підтвердження чи спростування висновку податкового органу про наявність у позивача залишків продукції по рахунку 205 "Будівельні матеріали", які фактично не могли зберігатись та обліковуються на даному рахунку на загальну суму 3827396,31 грн, податкові зобов`язання по яких не були нараховані.

Згідно умов Договору субпідряду №28/07-21 від 28 липня 2021 року (а.с. 70-73), який укладено між Виробничо-комерційною фірмою "Урарту" (субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ростдорстрой" (підрядник), субпідрядник зобов`язується на свій ризик наявними силами і засобами виконати роботи/надати послуги з ГБН Г.1-218-182:2011 "Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів і перелік робіт". Капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Н-03 Житомир - Чернівці, а підрядник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов договору. (п. 1.1 Договору). Оплата за цим договором здійснюється підрядником субпідряднику на його поточний рахунок в національній валюті України протягом 15-ти банківських днів за фактом виконання роботи, на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-2 та КБ-3), в межах фактичного надходження бюджетних коштів від замовника (п. 3.2 Договору). Виконання робіт оформляється актами форми КБ-2в, КБ-3, підписаними обома сторонами (п. 5.1 Договору). Термін дії договору до 31.12.2021 (п. 10.1 Договору).

Акт №75 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року (форма КБ-2в), підписано замовником, підрядником та субпідрядником 09 серпня 2022 року.

У акті на списання матеріалів (будівельних матеріалів) на виконані роботи за серпень 2022 року вказано, що у грудні 2021 року на виконання робіт по капітальному ремонту автодороги Житомир-Чернівці 85+619-км91+000,км91+1000-км96-237 Житомирська область було використано і підлягає списанню будівельні матеріали, зокрема: емульсії бітумні, суміш С7, цемент, суміш асфальтобетонна.

Зазначені акти не були надані до перевірки, разом з тим надані до суду.

Згідно висновків Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїх постановах від 07.12.2022 у справі № 200/6156/20-а, від 19.06.2019 у справі № 826/7704/16, від 12.11.2018 у справі №806/434/16, від 24.01.2019 у справі №820/12113/15,від 12.02.2019 у справі №820/6512/16, суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Обов`язком суду є оцінка відповідних доказів як одна з гарантій встановлення об`єктивної істини у справі та прийняття правильного рішення у відповідності з вимогами КАС України.

Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого судового розгляду.

Отже, з урахуванням умов договору та дати підписання акта приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року, позивач об`єктивно не мав можливості надати зазначений документ під час перевірки, яка тривала з 04.07.2022 по 12.07.2022.

Згідно п.187.1.ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності (підрядники та субпідрядники) можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Згідно пп.14.1.266 п. 14.1 ст. 14 ПК України, касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на рахунки платника податку, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, у касу платника податків або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з рахунків платника податку, відкритих в установах банків, та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, дата видачі з каси платника податків або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг);

На підтвердження реальності господарської операції згідно Договору субпідряду від 28.07.2021 та відображення у податковій звітності залишків продукції по рахунку 205 "Будівельні матеріали", позивачем надано до суду копії документів: платіжних інструкцій за січень - березень 2023 року (призначення платежу: сплата за СМР згідно договору субпідряду №28/07-21 від 28.07.2021) (а.с. 155-160); податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2023 року, за лютий 2023 року та за березень 2023 року; податкових накладних, складених у січні - березні 2023 року по операціях позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю "Ростдорстрой".

Отже, оплата послуг згідно Договору субпідряду від 28.07.2021 здійснено у січні, лютому та березні 2023 року.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Приписами п. 44.1 ст. 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Отже, належними доказами підтверджується використання у господарській діяльності позивача матеріалів, які відображені ним у рахунку 205 "Будівельні матеріали" на дату перевірки.

Враховуючи викладене суд, з урахуванням досліджених під час розгляду адміністративної справи первинних документів, встановив наявність законодавчо обґрунтованих підстав для не відображення позивачем у податковій звітності з ПДВ за січень 2022 року податкових зобов`язань на загальну суму 3827396,31 грн по залишках продукції по рахунку 205 та, відповідно відсутність підстав формування податкових накладних по таких операціях.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин, перевірених доказами, та аналізу норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що викладені в акті перевірки від 19.07.2022 №3834/06-30-07-01/13577250 висновки контролюючого органу не знайшли своє підтвердження в ході з`ясування обставин у справі по суті, а тому позов належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 09.08.2022.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 14707,48 грн.

Разом з тим, враховуючи розмір позовних вимог, судовий збір за подання даного позову до адміністративного суду становить 11533,18 грн.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати у розмірі 11533,18 грн, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Натомість, частина судового збору в розмірі 3174,30 гривень, що була сплачена Виробничо-комерційною фірмою "Урарту" в більшому розмірі, ніж встановлено законом, може бути повернута позивачу у випадку його звернення до суду з клопотанням відповідно до ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2011№3674-VI "Про судовий збір".

Доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу Виробничо-комерційною фірмою "Урарту" до суду не надало, а тому підстави для вирішення судом питання про розподіл таких витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов Виробничо-комерційної фірми "Урарту" (вул. Старченка,1, м.Баранівка, Баранівський район, Житомирська область,12701, РНОКПП/) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир,10003, РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.08.2022 №7.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 09.08.2022 №1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук