Справа № 160/12213/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
05.06.2023 року Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ОСОБА_1 проходила публічну службу - службу в органах внутрішніх справ України з 2019 року по 2021 рік. Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 02.08.2019 року № 164 о/с відповідача було зараховано курсантом першого курсу ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції». 05.08.2018 року на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» між відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області був укладений контракт № 7415 про здобуття освіти в ДДУВС. Згідно з наказом ДДУВС від 18.08.2021 року № 194 о/с відповідача направлено для подальшого проходження служби до Національної поліції України. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 20.09.2021 року № 508 о/с відповідач призначена на посаду поліцейського відділення № 1. 21.03.2023 року відповідач звернулася до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 27.03.2023 року № 166 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію». Таким чином, відповідач звільнившись з Національної поліції, за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», тим самим відмовившись від подальшого проходження служби, порушив вимоги контракту № 7415, а тому зобов`язана відшкодувати витрати пов`язанні з його утриманням в ДДУВС. На підставі викладеного, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 07.07.2023 року. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
05.07.2023 року на адресу суду від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшли письмові пояснення щодо позовних вимог, в яких третя особа підтримує в повному обсязі позовні вимоги та зазначає наступне. Відповідач проходила публічну службу - службу в органах внутрішніх справ з 2019 по 2021 рік. Відповідно до наказу ДДУВС від 02.08.2019 року № 164 о/с ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням та останній було присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції». Відповідно до статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» 05.08.2019 року між відповідачем, ДДУВС та ГУНП був укладений контракт №7415 про здобуття освіти у ДДУВС. Наказом ДДУВС від 18.08.2021 року № 194 о/с відповідач як випускник ДДУВС була направлена у розпорядження ГУНП для призначення на посади згідно з отриманим фахом. Наказом ГУНП від 20.09.2021 року № 508 о/с відповідач призначена на посаду поліцейського відділення № 1 взводу № 1 (м. Нікополь) БКС № 2 ГУНП. Згідно наказу ГУНП від 27.03.2023 року № 166 о/с ОСОБА_1 звільнена зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію». Таким чином, відповідач звільнившись з Національної поліції України, за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», тим самим відмовившись від подальшого проходження служби, чим порушила вимоги Контракту № 7415, а тому зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язанні з його утриманням в ДДУВС.
Від відповідача письмовий відзив на позов на адресу суду не надходив.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив публічну службу - службу в органах внутрішніх справ України з 2019 року по 2021 рік.
Наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 02.08.2019 року № 164 о/с відповідача було зараховано курсантом першого курсу ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції».
05.08.2018 року на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» між відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області був укладений контракт № 7415 про здобуття освіти в ДДУВС. Згідно з наказом ДДУВС від 18.08.2021 року № 194 о/с відповідача направлено для подальшого проходження служби до Національної поліції України.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 20.09.2021 року № 508 о/с відповідач призначена на посаду поліцейського відділення № 1.
21.03.2023 року відповідач звернулася до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області з рапортом про звільнення зі служби в Національній поліції за власним бажанням.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 27.03.2023 року № 166 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».
Пунктом 3.5 контракту № 7415 передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відповідач зобов`язаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справ в особі ДДУВС витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області складено на ім`я відповідача повідомлення від 12.04.2023 року за вих. №46-2/2097 про необхідність відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням за період навчання за державним замовленням у ДДУВС, яке ОСОБА_1 отримала особисто 13.04.2023 року.
У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості за витратами, пов`язаними з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.
Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року №261 (надалі - Порядок № 261).
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини 1 статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (стаття 74 Закону України "Про Національну поліцію").
Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. (пункти 3, 4 Порядку № 261).
Як вже було встановлено, відповідно до підпункту 3.5 контракту № 7415, у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відповідач зобов`язаний відшкодувати Міністерству внутрішніх справ в особі ДДУВС витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в розмірі, визначеному у довідці-розрахунку.
Пунктом 5 розділу ІV контракту № 3259 визначено, що у разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням під час навчання, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку відповідно до норм чинного законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 27.03.2023 року № 166 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».
На виконання вимог пункту 5 Порядку № 261, після видання наказу про звільнення позивачем направлено відповідачу письмове повідомлення про необхідність відшкодування витрат із зазначенням, що реквізити вказані в контракті та в розмірах відповідно до довідки-розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського (повідомлення від 12.04.2023 року за вих. №46-2/2097). Вказане повідомлення ОСОБА_1 отримала особисто 13.04.2023 року, про що свідчить її підпис про отримання повідомлення.
Проте станом на дату розгляду справи, заборгованість не погашена, що є підставою для примусового стягнення невідшкодованої суми коштів.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки вказані витрати позивачем не понесені, відшкодуванню за рахунок відповідача вони не підлягають.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статями 72-77, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна