Справа № 120/9915/22
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9915/22 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук Ірина Миколаївна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

24 липня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`яння вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`яння вчинити дії.

2. Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020, яке оформлене протоколом №10, в частині зняття позивача з квартирного обліку та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 №743.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020, яке оформлене протоколом №10, в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.

3.2. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 №743 "Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 ", в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.

3.3. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї п`ять осіб на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов зі збереженням попередньої дати зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частин НОМЕР_1 в загальній черзі з 08.12.1994, в першочерговій черзі з 04.12.2000 та позачерговій з 01.12.2005.

3.4. Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог вімовити.

5. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

6. Апелянт вказує, що оскільки зняття військовослужбовців з квартирного обліку проводиться і в інших випадках, передбачених законодавством, приймаючи до уваги те, що у обліковій справі позивача наявні не всі необхідні документи, які підтверджують законне перебування його в черзі, а також не поновлення документів в 2020 році та небажання їх поновлювати, військова частина НОМЕР_1 правомірно зняла позивача з квартирного обліку.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач в період з 20.08.1984 по 16.12.2005 проходив військову службу у Збройних Силах України.

8. Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 08.12.1994, що оформлено протоколом № 6, позивач був первинно зарахований на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_2 .

9. Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 01.12.2005 №290 позивача звільнено з військової служби в запас у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду МО України.

10. Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2007, що оформлено протоколом №23, позивача зараховано на квартирну чергу при військовій частині НОМЕР_1 в загальну чергу з 08.12.1994, в першочергову з 04.12.2000 та позачергову з 01.12.2005, складом сім`ї 4 особи: дружина - ОСОБА_2 , 1980 року народження; донька ОСОБА_3 , 2002 року народження та донька ОСОБА_4 , 2006 року народження.

11. Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 03.02.2009, оформленого протоколом №1, внесені зміни до облікової справи позивача та постановлено вважати склад сім`ї, що перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 наступним: дружина - ОСОБА_2 , 1980 року народження; донька ОСОБА_3 , 2002 року народження; донька ОСОБА_4 , 2006 року народження та донька ОСОБА_5 , 2008 року народження. Вказаним рішенням включено позивача до списків першочергового отримання житла з 03.02.2009, як багатодітну сім`ю.

12. Разом із тим, рішенням засідання житлової (об`єднаної) комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом №10, вирішено зняти позивача з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 .

13. Відповідне рішення житлової комісії затверджене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 №743.

14. Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

17. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

18. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

19. Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

20. На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок №1081).

21. Порядок №1081 визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей. (п. 1 Порядку №1081).

22. Пунктом 3 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

23. За правилами п. 6 Порядку №1081 питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців, вирішуються за місцем перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

24. Відповідно до пунктів 22, 24 Порядку №1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

25. Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

26. Згідно з пунктів 29, 30, 31 Порядку №1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27. Вирішуючи питання обґрунтованості апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

28. Військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

- поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

- засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

- звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

29. Відповідно до п. 21 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 (далі - Інструкція №380), зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

30. Тлумачення зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі, і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п. 30 Порядку №1081.

31. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 24.02.2021 у справі №460/6032/18.

32. В даному ж випадку, як слідує із змісту оскаржуваного рішення від 15.12.2020, яке оформлене протоколом №10, підставою для зняття позивача з квартирного обліку слугувало те, що у обліковій справі позивача в наявності не всі необхідні документи, які підтверджують законне перебування його на такому обліку, а також не поновлення документів в 2020 році та небажанням їх поновлювати.

33. Суд звертає увагу на те, що положеннями Порядку №1081 та Інструкції №380 визначено чіткий перелік підстав для зняття військовослужбовців з квартирного обліку.

34. Втім, в оскаржуваному рішенні від 15.12.2020, яке оформлене протоколом №10, відсутні посилання на обставини, які б у відповідності до положень Порядку №1081 та Інструкції №380, могли б бути підставою для зняття позивача з квартирного обліку.

35. Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що зняття військовослужбовців з обліку проводиться в інших випадках, передбачених законодавством, адже в межах розгляду даної справи апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження існування обставин, які б у відповідності до положень чинного законодавства могли б бути підставою для зняття позивача з квартирного обліку.

36. Крім того, апелянтом також не вказано якими саме положеннями чинного законодавства передбачено підставу для зняття військовослужбовця з квартирного обліку внаслідок не поновлення ним документів.

37. Враховуючи усі вище викладені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.

38. Вказане є підставою для скасування як протиправного рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , яке оформлене протоколом від 15.12.2020 №10, в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку у Військовій частині НОМЕР_1 .

39. Крім того, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 №743, яким було затверджено відповідне рішення житлової комісії.

40. Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції №380 для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).

41. На підставі протоколу загальних зборів військовослужбовців військової частини та протоколу засідання житлової комісії військової частини командир (начальник, керівник) військової частини, керівник військової прокуратури (далі - командир військової частини) видає наказ про утворення та діяльність житлової комісії військової частини. (п. 2 р. ІІ Інструкції №380).

42. Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції №380 закріплено, що житлова комісія військової частини підзвітна загальним зборам військовослужбовців цієї військової частини. Об`єднана житлова комісія підзвітна загальним зборам військовослужбовців військових частин (підрозділів).

43. У разі розформування військової частини житлова комісія військової частини припиняє свою діяльність та передає облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, до визначеного правонаступника.

44. Рішення про припинення діяльності об`єднаної житлової комісії приймає посадова особа, яка видала наказ про її утворення. У наказі про припинення зазначається правонаступник та термін передачі обліку, до якого передається облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

45. Враховуючи викладені приписи, для ефективного і необхідного захисту прав позивача слід зобов`язати саме Військову частину НОМЕР_1 поновити позивача на житловому обліку.

46. Крім того, відповідно до п. 32 Порядку №1081 військовослужбовцям житло надається згідно з чергою. Черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

47. З огляду на викладене, для належного захисту прав позивача, суд першої інстанції правомірно зобов`язав відповідача поновити позивача на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов зі збереженням попередньої дати зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

48. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

49. Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

50. Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

51. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

52. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

53. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

54. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

55. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.