Справа № 460/9696/23
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2023 року м. Рівне №460/9696/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення від 23.11.2022 №04 «Про відмову у призначенні пенсії», яким відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років як працівнику інженерно-технічного складу авіації відповідно до п. «в» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до спеціального стажу роботи вислуги років періоди роботи з 20.03.1989 по 19.03.2013, зобов`язання призначити з 14.11.2022 пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши до спеціального стажу роботи (вислуги років) працівника інженерно-технічного складу авіації періоди його роботи з 20.03.1989 по 19.03.2013 та виплату заборгованості, яка виникне у зв`язку з цим.

Позовна заява обґрунтована тим, щопозивач після досягнення 56 років та маючи необхідний пільговий стаж звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте йому протиправно відмовлено у призначенні зазначеного виду пенсії.

Ухвалою суду від 21.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

10.05.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечень вказано, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботидля призначення пенсії за вислугу років.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив наступне.

14.11.2022 ОСОБА_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Дана заява зареєстрована за №10521.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.11.2022 №04 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

У цьому рішенні зазначено, що страховий особи становить 29 років 04 місяці 25 днів. За доданими документами не можливо зарахувати спеціальний стаж по уточнюючим довідкам від 02.08.2022 №200 (з 20.03.1989 по 31.12.1999) та від 10.08.2022 №34 (з 14.07.2004 по 19.03.2013), оскільки в цих довідках та актах перевірки не зазначений характер робіт і відсутні відомості про безпосередню зайнятість повний робочий день на роботах по оперативному і періодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден, що передбачено Переліком посад і робіт інженерно-технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418. Не зараховано до спеціального стажу період з 01.01.200 по 13.07.2004, оскільки відсутня довідка, яка підтверджує зайнятість на роботах, які дають право на пенсію за вислугу років.

Вважаючи це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Підстави призначення пенсій за вислугу років визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Відповідно до ст.51 Закону №1788-XII, пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу (ст.52 Закону №1788-XII).

Пунктом «в» статті 54 Закону №1788-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII) визначено, що право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років і стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначених посадах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

В той же час, Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII.

Відповідно до положень ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року №2136-VIII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«…в) інженерно-технічний склад - за переліком посад і робіт, що затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України:

чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначених посадах;

жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи в цивільній авіації не менше 20 років, з них не менше 15 років на зазначених посадах….».

Перелік професій і посад окремих категорії працівників авіації і льотно-випробного складу, які мають право на пенсію за вислугу років визначений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418.

Відповідно до зазначеного Переліку право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, авіаційні техніки (механіки, мотористи) всіх найменувань.

Право на пенсію за вислугу років мають зазначені в цьому Переліку працівники, які безпосередньо зайняті повний робочий день на роботах по оперативному іперіодичному (гарантійному) аеродромному технічному обслуговуванню повітряних суден (крім працівників, зайнятих на зазначених роботах поза аеродромними умовами в спеціально обладнаних приміщеннях) на підприємствах, в об`єднаннях, льотно-випробних (контрольно-випробних) підрозділах військових частин і підприємств системи Міністерства оборони, МВС і КДБ колишнього Союзу РСР, Міністерства Оборони, МВС і СНБ України (вільнонайманий склад), науково-дослідних та авіаційно-спортивних організаціях, а також у льотних і навчально-льотних загонах навчальних закладів авіації.

Зайнятість зазначених працівників на роботах, які дають право на пенсію за вислугу років, підтверджується довідками, виданими відповідними підприємствами, об`єднаннями й організаціями.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, за приписами наведених норм уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суду в постановах від 12 лютого 2019 року у справі №337/1297/17 (2-а/337/118/2017) та від 21 березня 2019 року у справі №227/4564/16-а.

Судом встановлено, що у дублікаті трудової книжки НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , містяться наступні записи:

- загальний стаж роботи до влаштування в Акціонерне товариство закритого типу «Центр ділової авіації» 20 років 10 місяців 13 днів (довідка №1221 від 16.06.2010);

- 01.09.1983 прийнятий на посаду слюсаря автотранспортного цеху в Елітно-насінневий радгосп «Шевченківський» (наказ №547 від 01.09.1983);

- 15.08.1984 звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку зі вступом до навчального закладу ст.38 КЗпП України (наказ №514 від 15.08.1984);

- 01.09.1984 навчання в Слов`янському авіаційно-технічному училищі цивільної авіації 1984-1989 рік (диплом НОМЕР_2 );

- 20.03.1989 прийнятий на посаду авіатехніка по планеру і двигунах в Рівненський об`єднаний авіазагін (наказ №29/л від 21.03.1989);

- 02.06.1989 переведений на посаду авіаційного техніка (наказ №55л від 02.06.1989);

- 13.07.2004 звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (наказ №50к від 13.07.2004);

- 14.07.2004 прийняти на посаду авіаційного техніка в Акціонерне товариство закритого типу «Центр ділової авіації» (наказ №к-20 від 14.07.2004);

- Акціонерне товариство закритого типу «Центр ділової авіації» з 23.02.2011 перейменовано в Приватне акціонерне товариство «Центр ділової авіації» (наказ №24/1 від 23.02.2011);

- 19.03.2013 звільнений з роботи за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України (наказ №к-20 від 19.03.2013).

Отже, посади зазначені в трудовій книжці позивача віднесені до Переліку посад і робіт інженерно-технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року № 418.

Наказом Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Рівне» від 02.08.2022 №9-ОД внесено зміни до наказу від 21.03.1989 №29/л та викладено п.2 у наступні редакції: ОСОБА_1 курсанта випускника Славянського авіаційно-технічного училища ЦА, прибувшого в Рівненській ОАЗ згідно плану персонального розподілення, прийняти на роботу в АТБ Рівненського аеропорту авімеханіком 3 розряду по планеру та двигунах з оплатою по годинному окладу 73коп. за годину з 20.03.1989.

Підстава: посвідчення ОСОБА_2 від 01.02.1989 №02/27.

Довідками Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Рівне» від 02.08.2022 №199, від 01.09.2022 №234 підтверджується фактично відпрацьований час робітника, ОСОБА_1 , авіаційного техніка по ТО літака та двигуна за 01.01.1991 по 31.12.1999.

Періоди роботи, що зазначені в трудовій книжці позивача підтверджуються також довідками про заробітну плату для обчислення пенсії, виданими Обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Рівне» від 31.01.2022 № за 1989-1995 роки, від 02.08.2022 №198 за 1995-1999 роки.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Рівне» від 02.08.2022 №200 ОСОБА_1 працював повний робочий день в Рівненському об`єднаному авіазагоні Українського управління цивільної авіації в період з 20.03.1989 по 01.06.1989 на посаді авіаційного механіка по планеру та двигунах 3 розряду, з 01.06.1989 по 31.03.1994 на посаді авіаційного техніка по планеру та двигунах 4 розряду, з 01.04.1994 по 31.01.1995 на посаді авіаційного техніка по планеру та двигунах 4 розряду в рівненському регіональному відділені авіакомпанії застосування авіації у народному господарстві (РРВ АК ЗАНГ), з 01.02.1995 був прийняти на роботу ха переводом до Державного Рівненського авіаційного підприємства «Універсал-Авіа» та продовжував працювати на даній посаді по 31.12.1999 (включно).

У цій довідці також зазначено, що дана особа виконувала роботи по оперативному та періодичному технічному обслуговуванню повітряних суден. Дані посади працівників інженерно-технічного складу авіації передбачені переліком посад і робіт, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, що дає право на пенсію за вислугою років згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418.

Загальний трудовий стаж у системі цивільної авіації станом на 31.12.12.1999 становить 10 років 9 місяців 12 днів.

Згідно з архівною довідкою Комунальної установи «Трудовий архів Рівненської міської ради» від 05.08.2022 №1312/04-02 позивач працював авіатехніком у ВАТ «Рівненська авіакомпанія «Універсал-Авіа». У цій довідці також зазначено кількість відпрацьованих годин за 2000-2004 роки.

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Акціонерним товариством «Центр ділової авіації» від 10.08.2022 №34 підтверджено те, що позивач дійсно працював повний робочий день в Акціонерному товаристві закритого типу «Центр ділової авіації» в період з 14.07.2004 по 19.03.2013 на посаді авіаційного техніка з планеру та двигунів.

Відповідно до довідки від 10.08.2022 №34 загальний трудовий стаж у системі цивільної авіації за вказаний вище період роботи становить 08 років 08 місяців 05 днів.

Отже, враховуючи, що зайнятість ОСОБА_1 робочий день на роботі, що дає право на пенсійне забезпечення за вислугу років, у періоди з20.03.1989 по 01.06.1989, з 01.06.1989 31.03.1994, з 01.04.1994 по 31.01.1995, з 01.02.1995 31.12.1999 та з 14.07.2004 по 19.03.2013, суд дійшов висновку про те, що відповідачем-1 протиправно не враховано дані періоди до пільгового стажу позивача.

Крім того, судом встановлено, що період навчання в Славянському авіаційно-технічному училищі цивільної авіації з 1984 по 1989 рік також не був врахований відповідачем до спеціального страхового стажу.

З цього приводу, суд зазначає наступне.

Норма статті 56 Закону №1788-XII передбачає, що до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст.38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10.02.1998 № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається з диплому НОМЕР_2 позивач з 1984 по 1989 навчався Славянському авіаційно-технічному училищі цивільної авіації (період навчання з 01.09.1984 по 28.01.1989 врахований відповідачем до загального страхового стажу), із записів трудової книжки НОМЕР_1 , наказу від 02.08.2022 №9-ОД останній був прийнятий на посадуавіамеханіка по планеру і двигунах з 20.03.1989.

А, отже, період навчання позивача Славянському авіаційно-технічному училищі цивільної авіації повинен бути врахований до його спеціального стажу (вислуги років).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення про відмову позивачу у призначені пенсії за вислугу років відповідно до п. "в" ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити позивачу пенсії, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, а відтак вимога позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію не підлягає задоволенню.

Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду у постанові від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Відтак, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.11.2022 №04 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 стажу за Переліком посад і робіт інженерно-технічного складу авіації, які дають право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 період навчання з 01.09.1984 по 28.01.1989, періоди його роботи: з 20.03.1989 по 01.06.1989, з 01.06.1989 31.03.1994, з 01.04.1994 по 31.01.1995, з 01.02.1995 31.12.1999 та з 14.07.2004 по 19.03.2013.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 14.11.2022 про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «в» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням висновків суду, викладеними у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області судові витрати у виді судового збору у сумі 241,52грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати у виді судового збору у сумі 241,52грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 24 липня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7,м.Вінниця,Вінницька область,21028, ЄДРПОУ/РНОКПП 13322403) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя У.М. Нор