Справа № 420/4518/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/4518/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Танасогло Т.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 року у справі №420/4518/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

06.03.2023 року ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ДМС в Одеській області від 08.02.2023 року № НОМЕР_2 про відмову в обміні посвідки на постійне місце проживання громадянці Азербайджану ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління ДМС в Одеській області повторно розглянути заяву від 20.01.2023 року про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку із досягненням 45-річного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку із досягненням 45-річного віку, позивачка звернувся до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою-анкетою щодо обміну посвідки на постійне проживання, за результатом розгляду якої міграційною службою прийнято рішення про відмову в обміні посвідки на постійне проживання.

На думку позивачки, оскаржуване рішення про відмову в обміні посвідки на постійне проживання не містить мотивів та підстав його прийняття, а лише посилання на приписи Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого Постановою КМУ від 25.04.2018 року № 321 (далі - Порядок № 321).

При цьому, міграційною службою не надано жодного доказу в підтвердження правомірності підстав ухвалення такого рішення та здійснення відповідної перевірки матеріалів справи щодо документування позивачкою посвідкою на постійне проживання.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 12 травня 2023 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянки Азербайджану - ОСОБА_1 від 08.02.2023 року № НОМЕР_2.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області здійснити обмін виданої ОСОБА_1 посвідки на постійне проживання від 14.11.2008 року серії ОД № 6710 у зв`язку з досягненням 45-річного віку на підставі заяви від 20 січня 2023 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив про невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо установлених вимог щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії, що призводить до його протиправності.

Зобов`язуючи ГУ ДМС в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання в Україні у зв`язку з досягненням 45-річного віку, окружний адміністративний суд послався на те, що це є належним і ефективним способом захисту порушеного права позивачки.

Не погоджуючись із вище означеним рішенням суду, Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області (далі - скаржник, міграційний орган/служба) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом попередньої інстанції норм матеріального права, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги міграційна служба вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянці Азербайджану - ОСОБА_1 .

Як зазначає скаржник, враховуючи відсутність підтвердження законності надання дозволу на імміграцію в Україну, міграційним органом прийнято спірне рішення з підстав, передбачених підпунктом 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого Постановою КМУ від 25.04.2018 року за №321.

Так, за результатами розгляду матеріалів особової справи щодо обміну позивачу посвідки на постійне проживання фахівцями міграційної служби з`ясовано, що дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.

При цьому, зобов`язуючи ГУ ДМС в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання в Україні у зв`язку з досягненням 45-річного віку, суд попередньої інстанції не взяв до уваги, що це є дискреційними повноваженнями міграційного органу.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

В силу приписів пунктів 1,3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Зокрема, судовою колегією з`ясовано, що 25.05.2008 року позивачкою до ВГІРФО ГУМВС УМВС України в Одеській області подано заяву про надання дозволу на імміграцію в Україну з метою проживання разом із сім`єю.(а.с.25-26)

28.10.2008 року начальником ВГІРФО ГУМВС УМВС України в Одеській області затверджено Висновок про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянці Азербайджану - ОСОБА_1 . На підставі вказаного висновку позивачці видано Дозвіл на імміграцію в Україну строком до 28.10.2009 року.(а.с.56)

14.11.2008 року ОСОБА_1 документовано посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 , терміном дії безстроково.(а.с.57-59)

20.01.2023 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ДМС України в Одеській області із заявою-анкетою про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку з досягненням 45-річного віку.(а.с.71-72)

За результатом розгляду заяви-анкети про обмін посвідки на постійне проживання на території України, ГУ ДМС в Одеській області винесено рішення від 08.02.2023 року за №8181 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянці Азербайджану - ОСОБА_1 .(а.с.6)

В якості підстави для відмови зазначено підпункт 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого Постановою КМУ від 25.04.2018 року за №321.

Уважаючи протиправним рішення про відмову в обміні посвідки на постійне проживання, позивачка звернувся до суду з даним позовом.

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (далі - посвідки) іноземцям та особам без громадянства, які іммігрували в Україну на постійне проживання або прибули в Україну на тимчасове проживання передбачений Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №321 (далі по тексту - Порядок № 321).

Положеннями пунктів 6-7 Порядку №321 передбачено, що у разі втрати або викрадення посвідки іноземцю або особі без громадянства замість втраченої або викраденої оформляється та видається нова посвідка в порядку, встановленому для її обміну.

Обмін посвідки здійснюється у разі, зокрема, досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства.

Пунктом 16 Порядку № 321 передбачено, документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт), територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.

Згідно із положеннями пункту 21 Порядку №321 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від іноземця або особи без громадянства перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32 - 34 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства, своєчасність їх подання, наявність підстав для оформлення та видачі посвідки, наявність відмітки про перетинання державного кордону чи продовження строку перебування або наявність документа, що підтверджує законність перебування/проживання іноземця або особи без громадянства на території України, звіряє відомості про іноземця або особу без громадянства, зазначені в паспортному документі іноземця або документі, що посвідчує особу без громадянства, з даними, що містяться в заяві-анкеті.

У разі відповідності поданих документів вимогам цього Порядку працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта з використанням електронного цифрового підпису та із застосуванням засобів Реєстру формує заяву-анкету (в тому числі здійснює отримання біометричних даних, параметрів). Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування (пункт 22 Порядку № 321).

Після перевірки іноземцем або особою без громадянства правильності внесених до заяви-анкети відомостей про особу заява-анкета перевіряється та підписується (із зазначенням дати, прізвища та ініціалів) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, який прийняв документи та сформував заяву-анкету (пункт 25 Порядку № 321).

Прийняті уповноваженим суб`єктом заява-анкета та скановані документи (у тому числі отримані біометричні дані, параметри) із застосуванням засобів Реєстру автоматично розподіляються та надсилаються до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який обслуговує відповідного уповноваженого суб`єкта, що здійснив прийняття документів від іноземця або особи без громадянства (пункт 27 Порядку № 321).

Працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС не пізніше наступного дня після надходження для розгляду документів, прийнятих уповноваженим суб`єктом, перевіряє повноту поданих іноземцем або особою без громадянства документів, зазначених у пунктах 32 і 33 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства (пункт 29 Порядку № 321).

Після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється посвідка, та перевірку поданих нею документів (пункт 36 Порядку № 321).

Пунктом 37 Порядку № 321 установлено, що ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру, та відомчої інформаційної системи ДМС.

У відповідності із пунктом 38 Порядку №321 рішення про оформлення посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих документів та відсутності підстав для відмови в її видачі.

У відповідності із пунктом 40 Порядку №321 для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи:

1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення);

2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, крім випадків, установлених абзацом восьмим цього пункту;

3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку;

4) документи, що підтверджують обставини чи юридичні факти, відповідно до яких посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3-5 пункту 7 цього Порядку), документи, видані компетентними органами іноземних держав, мають бути легалізованими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;

5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, у разі подання документів законним представником;

6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Положеннями пункту 43 Порядку №321 рішення про оформлення, обмін посвідки приймається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації іноземця або особи без громадянства, перевірки поданих ними документів та у разі відсутності підстав для відмови в її оформленні.

Пунктом 44 Порядку №321 визначено, якщо втрачена або викрадена посвідка чи посвідка, що підлягає обміну, була видана територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, до якого подано заяву-анкету про оформлення, обмін посвідки, працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС порівнює дані іноземця або особи без громадянства та їх фотозображення з даними, наведеними в заяві-анкеті про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, та даними відомчої інформаційної системи ДМС і сканує її із застосуванням засобів Реєстру до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі коли втрачена або викрадена посвідка чи посвідка, що підлягає обміну, була видана іншим територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, для підтвердження видачі не пізніше наступного дня після прийняття до розгляду заяви-анкети до такого територіального органу/територіального підрозділу ДМС надсилається запит.

Згідно із пунктом 45 Порядку №321 перевірка за запитом проводиться протягом трьох робочих днів після його надходження. Під час перевірки відомості, зазначені в запиті, та фотозображення порівнюються з даними, наведеними в заяві-анкеті про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, та фотозображенням, яке міститься в ній. У графі «Службові відмітки» заяви-анкети про оформлення посвідки проставляється відмітка про дату надходження запиту та зазначаються найменування територіального органу/територіального підрозділу ДМС, який здійснює оформлення у зв`язку із втратою або викраденням, обмін посвідки, і підстави обміну.

За результатами перевірки надається відповідь територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, а заява-анкета про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, сканується до відомчої інформаційної системи ДМС.

У разі коли під час порівняння фотозображень не встановлено тотожність зображеної на них особи або виявлено невідповідність відомостей, зазначених у запиті, даним, наведеним у заяві-анкеті про оформлення втраченої або викраденої посвідки чи посвідки, що підлягає обміну, про це повідомляється територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС, який надіслав запит, для вжиття додаткових заходів з ідентифікації іноземця або особи без громадянства і з`ясування обставин виникнення розбіжностей.

Відповідно до пункту 46 Порядку №321 після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС або уповноважена ним посадова особа приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

Приписами пункту 62 Порядку №321 передбачено підставами для відмови в оформленні та видачі посвідки, зокрема є:

3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що Порядком № 321 чітко визначено повноваження територіального органу ДМС при вирішенні питання про обмін посвідки на постійне проживання, які обмежені перевіркою лише підстав для такого обміну та підстав для прийняття рішення про відмову у видачі (оформленні) посвідки, передбачених пунктом 62 Порядку № 321.

Як слідує зі змісту спірного рішення, таке рішення прийнято на підставі підпункту 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого Постановою КМУ від 25.04.2018 року за №321.

Водночас, слід зазначити, що законодавцем відокремлюється поняття «обмін» посвідки та її «оформлення». Під різне нормативне регулювання підпадає як порядок розгляду заяви, так і підстави для прийняття рішення та кінцевий результат розгляду заяви.

Положеннями підпункту 5 пункту 7 Порядку №321 передбачено, що обмін посвідки здійснюється у разі, зокрема, досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку.

Як зазначалось вище, позивачка звернулася до відповідача саме із заявою про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку із досягненням 45-річного віку відповідно до приписів п.7 Порядку №321 та надала до заяви необхідний перелік документів, визначений п.40 цього Порядку.

Однак, спірним рішенням, на підставі підпункту 3 пункту 62 Порядку №321, відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання з підстав того, що дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію. Крім того, як зазначає міграційний орган у апеляційні скарзі, позивачці неправомірно надано дозвіл на імміграцію в Україну.

У свою чергу, колегія суддів відхиляє зазначені посилання скаржника, оскільки приписи Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання», затвердженого постановою Кабміну України від 25 квітня 2018 року №321 не надають право відповідачу при розгляді заяви про обмін посвідки перевіряти наявність підстав для видачі посвідки на постійне проживання та обґрунтованість підстав надання дозволу на імміграцію в Україну.

За таких обставин, спірне рішення відповідача про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання є протиправним та таким, що прийнято міграційною службою всупереч вимогам законодавства України.

З приводу доводів скаржника в частині зобов`язання міграційного органу здійснити обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку з досягненням 45-річного віку, апеляційний суд зазначає про таке.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин і задоволеними в адміністративному судочинстві можуть бути лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Як передбачено частинами першою, другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вказаний принцип також передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.(ч.3 ст.9 КАС України)

При цьому, Верховний Суд у постановах від 15 липня 2019 року у справі №235/499/17, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, неодноразово наголошував про неможливість виходу за межі позовних вимог із порушенням принципу диспозитивності у випадку самостійно обрання правової підстави та предмету позову, оскільки принцип стабільності є визначальним в даному випадку.

Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких просять сторони, і за загальним правилом, не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог.

З огляду на викладене, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб.

Так, звертаючись за судовим захистом, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, позивачка просила, серед іншого, зобов`язати Головне управління ДМС в Одеській області повторно розглянути заяву від 20.01.2023 року про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку із досягненням 45-річного віку

Ухвалюючи судове рішення, з посиланням на приписи ч.2 ст.9, ч.3 ст. 245 КАС України, суд першої інстанції уважав, що в даному випадку належним способом відновлення порушеного права позивачки є зобов`язання відповідача здійснити обмін посвідки на постійне проживання в Україні від 14.11.2008 року серії НОМЕР_1 у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Однак, як зазначено вище, згідно із приписами пункту 46 Порядку №321 після проведення перевірок, підтвердження факту оформлення та видачі посвідки, ідентифікації іноземця або особи без громадянства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС приймає рішення про оформлення посвідки або про відмову в її оформленні.

Таким чином, положеннями Порядку №321 чітко визначено перелік дій територіального органу ДМС при вирішенні питання про обмін посвідки на постійне проживання та передбачено альтернативні варіанти щодо результатів розгляду заяви про обмін посвідки на постійне проживання: прийняти рішення про оформлення посвідки чи відмовити в такому обміні.

Саме за наслідками вчинення дій, передбачених Порядком №321, а також за відсутності підстав для відмови у обміні посвідки, визначених приписами цього Порядку, територіальний орган ДМС зобов`язаний видати особі, що зверталася із заявою про обмін посвідки, нову посвідку на постійне проживання в Україні.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем, в порушення норм чинного законодавства, за наслідком поданої позивачкою заяви від 20.01.2023 року не здійснено відповідних дій, визначених Порядком №321, та у свою чергу не прийнято рішення про обмін або відмову у обміні посвідки.

Викладене дає підстави для висновку про недотримання судом першої інстанції принципу диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи установлені апеляційним судом фактичні обставини справи, зокрема, щодо не прийняття рішення про обмін або відмову у обміні посвідки, колегія суддів вказує про безпідставний вихід за межі позовних вимог судом першої інстанції у даній справі та відсутність підстав для зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання громадянці Азербайджану - ОСОБА_1 від 14.11.2008 року серії ОД №6710 у зв`язку з досягненням 45-річного віку.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, зокрема, є неповне з`ясування судом обставини, що мають значення для справи.

Оскільки окружним адміністративним судом не з`ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх установлення впливає на правильність вирішення спору, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду попередньої інстанції в частині зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання громадянці Азербайджану - ОСОБА_1 від 14.11.2008 року серії ОД №6710 у зв`язку з досягненням 45-річного віку слід скасувати з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог, заявлених у позовній заяві.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 року у справі №420/4518/23 в частині зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання громадянці Азербайджану - ОСОБА_1 від 14.11.2008 року серії ОД №6710 у зв`язку з досягненням 45-річного віку - скасувати.

Прийняти в означеній частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Зобов`язати Головне управління ДМС в Одеській області повторно розглянути заяву від 20.01.2023 року про обмін посвідки на постійне проживання у зв`язку із досягненням 45-річного віку.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 року у справі №420/4518/23 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Т.М. Танасогло А.В. Крусян