Справа № 160/9612/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2023 року Справа № 160/9612/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «ТЕРРА-СЕРВІС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «ТЕРРА-СЕРВІС» (далі позивач, ТОВ «ВКП «ТЕРРА-СЕРВІС») до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якій позивач просить
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код ВП 44118658) про застосування фінансових санкцій № 200/04-36-09-03/13471184 від 04 січня 2023 р., яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «ТЕРРА-СЕРВІС» (ідентифікаційний код юридичної особи 13471184) застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 36 690,00 грн.;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код ВП 44118658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «ТЕРРА-СЕРВІС» (ідентифікаційний код юридичної особи 13471184) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на необґрунтованість висновків податкового органу щодо нібито допущених позивачем порушень. Позивач зазначає, що висновки контролюючого органу щодо зберігання алкогольної продукції з порушеними марками акцизного податку зроблені без здійснення контрольної закупки, а лише за перевіркою фіскальних чеків. Крім того, вказує на те, що всю алкогольну продукцію придбавав у постачальника і жодних власних виправлень в існуючі марки не здійснював, а отже не може нести відповідальність за те, що марки не відповідають встановленим зразкам.
Ухвалою суду від 12.05.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
29.05.2023 відповідачем до суду надіслано відзив на заявлений позов, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує, що спірне рішення про застосування фінансових санкцій № 200/04-36-09-03/13471184 від 04 січня 2023 р. прийнято в порядку та у спосіб передбачені законом, підстав для його скасування в межах доводів заявленого позову не вбачається. Відповідач вказує на те, що в ході перевірки встановлено, що марки акцизного податку не знайдені в базі згенерованих МАП. Сума акцизного податку з одиниці маркованої продукції, та вид марок не відповідають найменуванню товару. Отже виявлена алкогольна продукція вважається такою, що немаркована.
30.05.2023 року позивачем було подано відповідь на відзив, в якій він не погоджується з аргументами відповідача, викладеними у відзиві та зазначає, що номери МАП товарів, зазначені у витязі з бази даних відповідача були отримані відповідачем до початку проведення фактичної перевірки. Крім того, в ході проведення фактичної перевірки відповідачем не здійснювалась контрольна закупівля будь-яких підакцизних товарів, зокрема й товарів чиї номери МАП вказані в Акті про результати фактичної перевірки та витязі з бази даних відповідача. Таким чином, відповідачем заходи з проведення фактичної перевірки взагалі не здійснювались, оскільки дані про порушення, які вбачаються перевіряючими, ними були отриманні ще до початку проведення фактичної перевірки податкова інформація з бази даних, що і стала підставою для нарахування фінансової санкції вже за результатами проведеної податкової перевірки. Позивач не є виробником алкогольної підакцизної продукції, натомість здійснює купівлю у постачальників. Позивач не здійснює маркування алкогольної підакцизної продукції. Відповідачем не вказується в Акті про результати фактичної перевірки, які саме відхилення від вимог Положення про виготовлення, зберігання продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів були виявленні під час перевірки та чим підтверджується. Враховуючи неповноту дослідження обставин реалізації не маркованої алкогольної продукції, Відповідачем не доведено належними та достовірними доказами порушення позивачем вимог п. 226.7 п.226.9 статті 226 ПКУ, ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Зазначене в Акті про результати фактичної перевірки не може слугувати єдиною та достатньою підставою для висновку про порушення позивачем вимог абз.20 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі Наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 3854-п від 12.12.2022 р. було проведено фактичну перевірку з 12 грудня 2022 р. по 15 грудня 2022 р. платника податків Товариство з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ТЕРРА- СЕРВІС».
За результатом проведеної перевірки відповідачем було складено Акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним від 16.12.2022 р. №2762/04-36-09-03/13471184.
Актом про результати фактичної перевірки встановлено порушення ст.11 Закону України від 19.12.95 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»; п.226.7 п.226.9 ст.226 Податкового кодексу України, Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого Поставною КМУ від 27.12.2010 №1251.
До Акту додано факсимільний чек РРО, денний звіт, письмова вимога, витяг з бази даних.
Так, за результатами аналізу та співставлення інформації щодо відображення у фіскальних чеках РРО номерів та серій марок акцизного податку встановлено реалізацію алкогольних напоїв без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: згідно фіскальних чеків РРО (фіскальний номер № 300074847) протягом періоду вересень 2021 року - серпень 2022 року реалізовано алкогольні напої, марковані марками акцизного податку АСЕ2 093263, АСІХ 072704, АСЯУ 010907, АВБХ 297772, АВВК 286551, АВВК 425153, АСНІ607193, АВ7 183505. АВУБ 183505, АСУІ 521518, АСВС 281247, АСШ 072704, АВБЛС 425153. АААУ564584, АСКУ 010907, АААУ 535855, АВ8Х 297772, АВХУ 525324, АБСО 391611, ААВЕ 606696, ААРО 311057.
Тому, з Витягу з бази даних відповідачем було встановлено, що вищевказані марки акцизного повторюються кілька разів (від чотирьох до 12-ти разів), що є порушенням вимог маркування, оскільки пунктом 226.7 ст. 226 ПКУ передбачено, що кожна марка акцизного податку ка алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
Всього загальна вартість проданого товару з порушеннями вимог щодо маркування алкогольних напоїв за вищевказаний період склала 18 345,0 грн.
З відповідним актом № 2762/04/36-09-03/13471184 від 16.12.2022 року було ознайомлено представника позивача, директора ТОВ ВКП «ТЕРРА-СЕРВІС» Ковальова І.М. 15.12.2022.
На підставі вказаного акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області було принято рішення про застосування фінансових санкцій від 04.01.2023 № 200/04-36-09-03/13471184 на суму 36 690,00 грн.
Не погодившись зі спірним рішенням позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить с наступного.
При вирішені спору суд виходить із того, що основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів на території України визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон № 481/95-ВР).
Згідно з частиною четвертою статті 11 вказаного Закону, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пп. 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів (підпункт 14.1.107).
Маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (підпункт 14.1.109).
Згідно з пунктом 226.1 статті 226 Податкового кодексу України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Відповідно до п.266.6, 266.7 ст.266 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) маркуванню підлягають усі (крім зазначених у пункті 226.10 цієї статті) алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.
Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
Згідно п.266.9 ст.266 Податкового кодексу України вважаються такими, що немарковані, зокрема,:
- алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, з підробленими марками акцизного податку;
- алкогольні напої, тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;
- вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;
- алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Згідно п.20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1251 від 27.12.2010 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) маркування алкогольних напоїв вітчизняного виробництва, тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється виробниками зазначеної продукції.
Для алкогольних напоїв вітчизняного виробництва використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням діючих на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.
Для алкогольних напоїв імпортного виробництва використовуються марки із зазначенням суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, з точністю до тисячного знака, яка відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Вважаються такими, що немарковані, алкогольні напої, тютюнові вироби, тютюновмісні вироби для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідини, що використовуються в електронних сигаретах, у випадках, визначених пунктом 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, а також алкогольні напої з марками, що мають такі пошкодження:
- пошкодження, які унеможливлюють встановлення реквізитів, передбачених абзацом сьомим пункту 5 цього Положення;
- наявність відкритого надриву з краю марки, розмір якого (ширина, довжина) перевищує такі значення: вертикальний надрив - 4 х 10 міліметрів; горизонтальний - 4 х 20 міліметрів; діагональний - 4 х 18 міліметрів (довжина діагонального розриву визначається як прямокутна проекція);
- пошкодження, внаслідок яких зменшилася довжина марки на 10 чи більше міліметрів або ширина марки - на 5 чи більше міліметрів;
- відсутність кута марки площею більше ніж 150 кв. міліметрів, довжина меншої сторони якого становить більше ніж 10 міліметрів.
Згідно з частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень.
Із матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття відповідачем спірних рішень про накладення штрафних санкцій слугував висновок про зберігання позивачем алкогольних напоїв без наявності марок акцизного податку встановленого зразка. Алкогольні напої, що було реалізовано позивачем, марковані з відхиленням від вимог Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів та вважаються такими, що немарковані.
На підтвердження факту зазначеного порушення відповідачем долучено до актів фактичних перевірок копії фіскальних чеків про продаж зазначених товарів.
Суд зазначає, що склад правопорушення, за яке статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Відповідно до абзацу 19 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» склад правопорушення утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Отже, склад правопорушення, за яке наведеною нормою передбачена відповідальність, утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Крім того, необхідною передумовою застосування до суб`єкта господарювання рішення про застосування фінансових санкцій є наявність необхідних доказів на підтвердження порушення таким суб`єктом вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Зокрема перевіркою встановлено, що за результатами аналізу даних системи контролю за обігом алкогольних напоїв (Е-акциз), ІТС, Єдине вікно подання електронної звітності в частині зіставлення виданими виробником та імпортером марок акцизного податку, встановлено зберігання та реалізацію алкогольних напоїв без наявності марок акцизного податку, встановленого зразка, згідно фіскальних чеків РРО.
Позивач стверджує, що відповідальність за невідповідність марок акцизного податку встановленому зразку лежить на виробнику/постачальнику, а не на реалізаторі продукції, який її придбав у законний спосіб
З даного приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 228.9 статті 228 ПК України, відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.
Крім того, обов`язок за належне ведення господарської діяльності та, у тому числі, дотримання вимог Закону №481/95-ВР та Закону №265/95-ВР щодо, зокрема, відображення у чеках РРО/ПРРО реквізити марок акцизного податку (серію та її номер) покладається саме на суб`єкта господарювання.
Таким чином, суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють реалізацію алкогольних напоїв, повинні додержуватись вимог абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», статті 226 ПК України та пункту 20 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, щодо належного маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Отже, зі змісту акту перевірки вбачається, що спірне рішення про застосування фінансових санкцій № 200/04-36-09-03/13471184 від 04 січня 2023 р. прийнято відповідачем з підстав наявності у контролюючого органу податкової інформації про порушення, що і стала підставою для нарахування фінансової санкції вже за результатами проведеної податкової перевірки.
На переконання суду наявна у відповідача інформація, яка не заперечується фактично позивачем, поза розумним сумнівом підтверджує зберігання та реалізацію позивачем алкогольних напоїв, маркованих з відхиленням від вимог Положення № 1251. Так, згідно до ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР , яким визначено, що електронна копія розрахункового документа - ідентична копія (у формі електронних даних) розрахункового документа, створеного реєстратором розрахункових операцій, яка міститься на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані, та/або створена програмним реєстратором розрахункових операцій у електронній формі, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків; електронна копія фіскального звітного чека - ідентична копія (у формі електронних даних) фіскального звітного чека, створеного реєстратором розрахункових операцій та/або програмним реєстратором розрахункових операцій, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків; електронна копія фіскального звіту - ідентична копія (у формі електронних даних) фіскального звіту, створеного реєстратором розрахункових операцій та/або програмним реєстратором розрахункових операцій, що може використовуватися контролюючими органами як податкова інформація та під час проведення перевірок платників податків.
У пункті 11 статті 3 Закону України № 265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Фіскальний чек, в тому числі витягнутий з пам`яті РРО, може використовуватися контролюючими органами, зокрема, під час проведення перевірок платників податків, у зв`язку з чим твердження позивача з приводу відсутності контрольної закупки є необґрунтованими, та такими, що не можуть вплинути висновки суду в межах даної справи.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про правомірність рішення про застосування фінансових санкцій №200/04-36-09-03/13471184 від 04 січня 2023 року Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
В свою чергу, відповідач належним чином довів правомірність прийняття рішення про застосування фінансових санкцій № 200/04-36-09-03/13471184 від 04 січня 2023 р.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 5,72, 77,241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці, повний текст рішення складено та підписано 24.07.2023 року.

Суддя О.М. Неклеса