Справа № 200/2845/21-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

24 липня 2023 року Справа №200/2845/21-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року у даній справі позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області було задоволено повністю.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо безпідставного зменшення ОСОБА_1 при перерахунку пенсії за вислугу років з 01.01.2018 року, згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", основного розміру пенсії до 70% - протиправними, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення, а також здійснити виплату ОСОБА_1 перерахованої суми пенсії з 01.01.2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

08.02.2023 року судом видно виконавчий лист у справі № 200/2845/21-а.

Від ОСОБА_1 (далі - заявник) до суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 200/2845/21-а.

Подану заяву мотивовано невиконанням відповідачем у повному обсязі рішення суду від 11.05.2021 року у дані справі.

Зокрема, заявник вказує на те, що рішення суду у справі № 200/2845/21-а на сьогодні є виконаним лише частково, а саме - у частині здійснення перерахунку пенсії, згідно з яким розмір нарахованої (але не виплаченої) суми доплати складає 20585,11 грн., однак у частині виплати перерахованої суми пенсії рішення суду залишається невиконаним.

На підтвердження викладених у заяві обставин заявником надано до суду копії листів Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області № 18688-16705/М-02/8-0500/22 від 29.12.2022 року та № 2519-1480/М-02/8-0500/23 від 22.02.2023 року, копію постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.05.2023 року про відкриття виконавчого провадження (ВП № 71759810) та копію листа Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області № 0500-0309-5/40131 від 15.05.2023 року, адресованого державному виконавцю.

Як видно із зазначених документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області на виконання рішення суду від 11.05.2021 року у справі № 200/2845/21-а проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року, згідно з проведеним перерахунком розмір нарахованої суми доплати складає 20585,11 грн.

При цьому, як вказується у листах Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, виплата доплати в сумі 20585,11 грн. буде здійснена в межах відповідних бюджетних асигнувань за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, на момент подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення виплату заявнику доплати до пенсії в сумі 20585,11 грн. на виконання рішення суду у справі № 200/2845/21-а відповідачем не здійснено.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб та підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України установлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями частини 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зауважує, що зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення жодним чином не є втручанням у повноваження органів Державної виконавчої служби України щодо примусового виконання судового рішення, які регулюються Законом України "Про виконавче провадження", оскільки є окремим засобом здійснення судом контролю за виконанням судового рішення, передбаченим Конституцією України та КАС України.

Європейський суд з прав людини зазначив, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії"), отже, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини").

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Аналіз даних рішень Європейського суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання.

Право на суд, що захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Як уже зазначалося судом, відповідно до частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, положеннями КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень або дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, має враховувати особливості покладених обов`язків за судовим рішенням і можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Стаття 382 КАС України не містить застереження щодо того, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з його ухваленням.

У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати суду звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

Зокрема, правовий висновок про можливість встановлення судового контролю згідно зі статтею 382 КАС України після прийняття кінцевого рішення у справі сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2020 року у справі № 800/320/17.

Ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2022 року у справі № 826/9960/15 містить наступні висновки щодо застосування норм права стосовно судового контролю:

1) Наявність відкритого виконавчого провадження не є перешкодою для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

2) Єдиною достатньою підставою для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є тривале невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Враховуючи викладене, зважаючи на подані заявником докази та на відсутність доказів протилежного, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати суду звіт про виконання судового рішення у справі № 200/2845/21-а у місячний строк з дня вручення даної ухвали.

Керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 200/2845/21-а - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у місячний строк з дня вручення даної ухвали, подати до суду звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.05.2021 року у справі № 200/2845/21-а.

Дана ухвала постановлена у порядку письмового провадження.

Ухвала складена і підписана 24 липня 2023 року.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч