Справа № 120/4459/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 липня 2023 р. Справа № 120/4459/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії, викладені у листі від 03.04.2023 про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у зв`язку з наявністю одного із своїх батьків з числа осіб з інвалідністю ІІ групи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що у березні 2023 року звернувся до відповідача з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Однак, відповідач в листі від 03.04.2023 відмовив у наданні такої відстрочки у зв`язку з ненаданням заявником акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи та копії військово-облікового документа позивача.

Не погоджуючись з такими діями суб`єкта владних повноважень ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 21.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

18.05.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 (як юридична особа, структурним підрозділом якої є ІНФОРМАЦІЯ_1) заперечив щодо задоволення позову ОСОБА_1 та вказав про наступне.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про створення комісій з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у ІНФОРМАЦІЯ_2 і підпорядкованих відділах на 2023 навчальний рік» від 21.12.2022 № 601 створено комісію з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яка щотижнево проводить засідання.

З відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.04.2023 № 882 встановлено, що на засіданні комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто заяву військовозобов`язаного ОСОБА_1 за вхідним від 20.03.2023 № 1692 та встановлено, що в наданому позивачем пакеті документів відсутня копія його військово-облікового документа та акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи. Також, при вивченні облікової картки на військовозобов`язаного солдата ОСОБА_1 , 1988 року народження, встановлено, що останню медичну комісію ОСОБА_1 проходив 17.10.2008 при ІНФОРМАЦІЯ_5, якою був визнаний «непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час» та знятий з військового обліку згідно наказу МОУ від 09.06.2006 № 342.

Так, у поданому відзиві відповідач зазначає, що оскільки станом на теперішній час рішення про зняття з обліку відбувається на підставі наказу МОУ від 14.08.2008 № 402, а всі військовозобов`язані, які були зняті з військового обліку згідно наказу МОУ № 342, підлягають медичному переогляду військово-лікарськими комісіями та поновленню на військовому обліку військовозобов`язаних, тому позивач є військовозобов`язаним та підлягає направленню на проходження медичного огляду ВЛК з метою визначення ступеню придатності до проходження військової служби згідно вимог вказаних нормативно-правових актів, взяттю на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_1 , заміни його військово-облікового документу на документ належного зразка, згідно наказу МОУ від 21.11.2017 № 610 та проставлення відповідних відміток в обліковій картці військовозобов`язаного.

У зв`язку з чим, на переконання відповідача, у відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.04.2023 № 882 ОСОБА_1 жодним чином не було відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу, а навпаки було роз`яснено про необхідність особисто з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оформлення належним чином відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання відстрочки від призову за мобілізацією у зв`язку з тим, що його батько ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи. До заяви позивач додав копію паспорта, копію паспорта батька, копію свідоцтва про шлюб батьків, копію свідоцтва про народження, копію довідки до акта огляду МСЕК та пенсійного посвідчення батька.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.04.2023 № 882 повідомлено ОСОБА_1 про розгляд його заяви на засіданні комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Крім того, вказано про встановлення відповідною комісією відсутності у наданому позивачем пакеті документів військово-облікового документа та акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи. У цьому ж листі відповідач повідомив заявника про внесення змін до статті 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та щодо необхідності з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 з усіма документами, що б підтверджували його право на відстрочку та для оформлення належним чином відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_1 звернувся до суду з цією позовною заявою.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті встановлених обставин справи, суд керується та виходить з наступного.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

На момент розгляду цієї адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ (надалі - Закон № 3543-ХІІ в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Цією ж статтею Закону України № 3543-XII визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України "Про оборону України", передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, зокрема, відповідно до частин третьої, п`ятої статті 22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Поряд з цим статтею 23 Закону № 3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно із положеннями абзацу 11 частини першої статті 23 Закону №3543-XII (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Крім того, згідно із положеннями абзацу 12 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

В силу абзацу 17 частини першої статті 23 Закону №3543-XII особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154, в редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 2 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.

За змістом пункту 7 названого Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з пунктом 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З приводу оскаржуваних дій відповідача, суд зауважує наступне.

Варто вказати, що станом на дату звернення позивача з відповідною завою за положеннями абзацу 11 статті 23 ЗУ 23 Закону №3543-XI не підлягали призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, у березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання відстрочки від призову за мобілізацією у зв`язку з тим, що його батько ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи. До заяви позивач додав копію паспорта, копію паспорта батька, копію свідоцтва про шлюб батьків, копію свідоцтва про народження, копію довідки до акта огляду МСЕК та пенсійного посвідчення батька.

Судом досліджено довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 375462 від 21.01.2020, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою з інвалідність 2 групи, інвалідність встановлена безтерміново (том 1 а.с.12).

Згідно з свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній є сином ОСОБА_2 (свідоцтво серії НОМЕР_1 від 28.07.1988) (том 1 а.с. 10).

В силу встановлених обставин суд зауважує, що станом на дату звернення з відповідною заявою (квітень 2023 року) згідно з положеннями абзацу 11 статті 23 ЗУ 23 Закону №3543-XI позивач не підлягав призову на військову службу та мав право на отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Разом з тим, надаючи оцінку діям відповідача щодо відмови у наданні такої відстрочки, викладених у листі від 03.04.2023, суд зауважує, що умови надання позивачем документа, що підтверджує статус особи з інвалідністю ІІ групи його батька ОСОБА_2 , відповідач не мав законодавчо визначених підстав для відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. В той же час суб`єкт владних повноважень протиправно вимагав надання зокрема акта обстеження матеріальних-умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи. Поряд з цим варто вказати, що посилання відповідача на норми положень абзацу 12 частини першої статті 23 Закону №3543-XII є недоречними, адже позивач просив надати йому відповідну відстрочку на підставі іншої норми, яка не вимагає надання витребовуваних відповідачем документів.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , викладеної у листі від 03.04.2023 № 03.04.2023 №882.

В той же час, надаючи оцінку вимогам зобов`язального характеру та обраному позивачем способу захисту своїх прав, про які просить останній у межах цього позову, суд вказує про наступне.

В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, відповідно, саме до компетенції ІНФОРМАЦІЯ_1 належить прийняття рішення про надання особі відстрочки від призову на військову службу.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Відтак, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, прийняти за заявою відповідне рішення або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Через те, що відповідачем не обґрунтовано під час розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу підстави ненадання такої відстрочки, суд вважає передчасним вирішення питання щодо зобов`язання відповідача надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону № 3543-ХІІ, а тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати відстрочку від призову не можуть бути задоволені.

Разом з тим, належним способом захисту порушеного права позивача, на думку суду, є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог ОСОБА_1 .

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 3 статті 139 КАС України.

Відповідачем у справі є ІНФОРМАЦІЯ_1, який у спірних правовідносинах здійснює публічно-владні управлінську функції на підставі законодавства, а тому має статус суб`єкта владних повноважень. Поряд з цим, відповідач є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_2.

Отже, з метою забезпечення виконання судового рішення в частині розподілу судових витрат, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір, з урахуванням часткового задоволення позову, належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1, викладені у листі від 03.04.2023 № 882 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зобов`язати повторно розглянути питання про надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу за його заявою від 15.03.2023 (вх. № 1692 від 20.03.2023) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В задоволенні решти вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 715,70 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_3).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_3).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 21.07.2023

Суддя Томчук Андрій Валерійович