Справа № 240/3781/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Житомир справа № 240/3781/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

установив:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) через безпідставне не проведення індексації його пенсії у період з 01 березня 2022 року по січень 2023 року згідно вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства» від 15 лютого 2022 року №2040-ІХ (далі - Закон України №2040-IX), постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію коштів та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118 (далі - Постанова №118), невиконання окремих вимог законів України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі - Закон України № 2262-XII), «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон України №1402-VIII), «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон України 889-VIII) та «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон України 393/96-ВР), невиконання в повному об`ємі керівних документів Пенсійного фонду України і судових рішень Верховного Суду та стягнути з ГУ ПФУ в Житомирській області моральну та матеріальну шкоду.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем нанесено йому шкоду, яка спричинена протиправною бездіяльністю посадових осіб органу державної влади при виконанні ними своїх обов`язків згідно посадових інструкцій.

На виконання вимог ухвал суду від 20 лютого 2023 року та 03 березня 2023 року позивачем 14 березня 2023 року подано уточнюючу позовну заяву про визнання бездіяльності протиправною у зв`язку з невиконанням вимог частини 7 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», через неможливість приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання, зобов`язання відшкодувати шкоду завдану такими діями та стягнення з ГУ ПФУ в Житомирській області моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою суду від 16 березня 2023 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

19 квітня 2023 року до суду надійшов відзив разом з витребуваними судом документами, у якому ГУ ПФУ в Житомирській області просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що відповідно до пункту 2 Постанов № 118 з 01 березня 2022 року виплата пенсії позивачу здійснювалася з обмеженням максимальним розміром, адже виплата пенсії без обмеження строком продовжується до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесені рішення. Відтак, ГУ ПФУ в Житомирській області рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі №240/30780/21 виконано відповідно до його мотивувальної та резолютивної частини, як того вимагають статті 246, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому в діях відповідача відсутні будь-які порушення, які передбачають прийняття рішень, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання. Також указує, що відсутні правові підстави для стягнення моральної та матеріальної шкоди, оскільки позивачем не надано доказів, які підтверджували наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та стражданнями, приниженням, маральними переживаннями, матеріальною шкодою позивача.

За результатами вивчення наявних у справі документів та враховуючи необхідність заслухати в судовому засіданні пояснень сторін, суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи у судовому засіданні та визнання явки ОСОБА_1 та представника ГУ ПФУ в Житомирській області в судове засідання обов`язковою, у зв`язку з чим було постановлено ухвалу суду від 04 травня 2023 року .

У судовому засіданні 09 травня 2023 року позивач уточних свої позовні вимоги та просить суд визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Житомирській області в частині неналежного розгляду його заяви від 21 листопада 2022 року, скарги від 30 рудня 2022 року та заяви від 06 березня 2023 року. Зауважує, що саме такі дії відповідача завдали матеріальну та моральну шкоду, яка підлягає стягненню в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 09 травня 2023 року прийнято до розгляду уточнення позовних вимог та визначено відповідачу час для подання відзиву на уточнену позовну заяву.

25 травня 2023 року до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що звернення позивача були розглянуті у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян». Зауважує, що відповідь на звернення від 21 листопада 2022 року, долучена позивачем на обґрунтування позовних вимог, що виступали предметом судового дослідження у справі №240/293/23, а відповідь на звернення від 06 березня 2023 року - у справі 240/8778/23. Заперечуючи проти вимог позивача про стягнення моральної шкоди, відповідач зауважує, що відповіді, за наслідками розгляду звернень позивача, надав своєчасно, що, на його переконання, спростовує твердження останнього про неналежний їх розгляд. Акцентує увагу, що позивач не надав суду доказів своїх моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. З наданої позивачем виписки з медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що погіршення стану здоров`я позивача мало місце за 3 місяці до госпіталізації, що свідчить про виникнення проблем зі здоров`ям ще в жовтні 2022 року, тобто до моменту першої звернення позивача з заявою. Матеріальна шкода також, на переконання відповідача, не підлягає стягненню, оскільки неналежний розгляд заяв та скарги не може напряму ототожнюватися із завданою позивачеві майновою шкодою, оскільки остаточно не втрачена можливість стягнення грошових коштів з боржників (відомості про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з неможливістю його виконання відсутні, до того ж відповіді ГУ ПФУ в Житомирській області розглядалися у справах №240/293/23 та №240/877788/23). Зазначає, що розрахунки, додані позивачем до позовної заяви, не можуть бути взяті до уваги, оскільки здійснені без застосування чинного законодавства та в довільній формі. Додатково зауважує, що шкода, завдана незаконними рішеннями органу державної влади, відшкодовується державою. Тобто, у разі визнання судом незаконними дій чи рішень будь-якого органу державної влади, відшкодування повинно здійснюватися за рахунок держави, а саме за рахунок державного бюджету. Відповідно до частини 2 статті 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу державного бюджету, а статтею 73 цього Закону визначений вичерпний перелік цілей, на які використовуються кошти Пенсійного фонду України, і встановлено заборону їх використання на цілі, не передбачені цим Законом. Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави, на переконання відповідача, дійти висновку, що не має законних та інших правових підстав щодо виплати з коштів Пенсійного фонду України будь-яких відшкодувань моральної шкоди.

25 травня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить заперечення відповідача, викладені у відзиві, відхилити, а позов задовольнити в повному обсязі.

17 липня 2023 року відповідач надав додаткові пояснення, в яких зауважує, що скарга позивача від 30 грудня 2022 року надійшла до ГУ ПФУ в Житомирській області, а не до Пенсійного фонду України, як це передбачено положеннями Закону України «Про звернення громадян». З огляду на звернення громадянина саме до ГУ ПФУ в Житомирській області, а також ураховуючи те, що у прохальній частині скарги відсутні посилання на неправомірні дії ОСОБА_2 , яка, згідно посадових обов`язків, здійснює розгляд звернень, заяв та скарг громадян з питань діяльності органів Фонду та підписує листи на запити громадян та відповіді на них з питань, що належить до компетенції управління обслуговування громадян та відділу з питань обробки звернень громадян управління адміністративного забезпечення, зазначена особа наділена повноваження на підписання відповіді, наданої позивачу за наслідками розгляду його скарги.

Суд установив, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №2262-ХІІ.

21 листопада 2022 року позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив обґрунтувати не проведення індексації пенсії згідно Закону України № 2040-IX та Постанови № 118.

Листом від 13 грудня 2022 року ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивача, що з 01 березня 2022 року на виконання Постанови № 118 проведено індексацію пенсії. З урахуванням максимального розміру пенсії, визначеного статтею 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» 08 липня 2011 року № 3668-VI, розмір пенсії позивача до виплати з 01 липня 2022 року становить 20270,00 грн та з 01 грудня 2022 року становить 20930,00 грн. Доплата індексації за період з 01 липня 2022 по 31 грудня 2022 року в сумі 2896,80 грн буде зарахована на рахунок в найближчий виплатний період.

Позивач уважає, що надавши таку відповідь, відповідач вчини протиправну бездіяльність, тобто не вчинив юридично значимих дій на користь позивача, які були законними, об`єктивно необхідними, але фактично не були здійснені згідно вимог законодавства України, а саме:

- відповідач знехтував і не виконав вимоги статті 40 Конституції України, статей 14,15 Закону України № 393/96-ВР, тобто у документі з відповіддю не наведено причини і не названо відповідальних посадових осіб ГУ ПФУ в Житомирській області, які не виконали вимоги Закону України №2040-IX і Постанови № 118, не здійснивши перерахунок пенсії за 2022 рік відповідно до Закону України №2262-ХІІ;

- відповідь повинна бути підписана керівником Головного управління, або особою, яка виконує його обов`язки, але не ОСОБА_2 ;

- із наведеного протизаконного обрахунку індексації, відповідач не виконує вимоги частини 2 статті 5 Закону України №2262-ХІ, у якій визначено нарахування компенсації втрати частини доходів за березень - грудень 2022 року при виплаті пенсії позивачу;

- не виконання відповідачем і його посадовими особами вимог частини 7 статті 13 Закону України №1402-VIII, у якій закріплена правова норма, що судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами, у тому числі відповідачем та посадовими особами відділу обслуговування військовослужбовців, а також вони не можуть приймати рішення, які скасовують рішення суду або зупиняють їх виконання.

Позивач наголошує, що відповідач зупиняючи дію рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року у справі №240/30708/21, яким його зобов`язано здійснювати виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, порушує Конституцію України, Кодекс адміністративного судочинства України та Закон України №1402-VIII.

Після отримання зазначеної відповіді, позивач 30 грудня 2022 року подав скаргу на ім`я начальника ГУ ПФУ в Житомирській області.

Листом від 21 січня 2023 року ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивача, що на виконання Постанови № 118 проведено перерахунок пенсії та обмежено розмір пенсії максимальним розміром.

Позивач зазначає, що надаючи таку відповідь на скаргу, відповідач порушує законодавство, а саме:

- зміст відповіді повністю повторює зміст відповіді від 13 грудня 2022 року;

- не зазначено про не проведення індексації пенсії позивача;

- порушено вимоги частини 4 статті 7 Закону України № 393/96-ВР, оскільки не може ОСОБА_2 надавати відповідь на скаргу, якою оскаржується відповідь від 13 грудня 2022 року, підписана знову ж таки Макшаєвою Н.В.;

- не виконано вимоги Постанови Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення» від 12 жовтня 2007 року № 18-6, а саме керівником Головного управління не прийнято рішення за результатами розгляду скарги та у відповіді не наведено відомості про предмет оскарження.

06 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області з заявою, в якій просив надати інформацію про причини не проведення індексації його пенсії з 01 березня 2023 року.

У відповіді на зазначене звернення від 29 березня 2023 року відповідач повідомив про проведення перерахунку пенсії позивача з 01 березня 2023 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року №168 (далі - Постанова №168) та її розрахунковий розмір з урахуванням індексації. Також зазначив про проведення виплати із застосування обмеження розміру пенсії максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність.

Уважаючи, що відповідач не надав відповіді на поставлені у зверненні питання, позивач зазначає про допущену ним протиправну бездіяльність.

Уважаючи бездіяльності ГУ ПФУ в Житомирській області протиправною, яка проявляється у нанесенні психічних і моральних стражданнях, ущемленні прав і законних інтересів позивача, а також нанесенні матеріальних збитків у зв`язку з неодноразовим невиконанням вимог частини 7 статті 13 Закону України №1402-VIII, оскільки ГУ ПФУ в Житомирській області та його посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують рішення суду або зупиняють його виконання, ОСОБА_1 звернувся із цим позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з вимог частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України кожна особа має право направляти письмові звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, які зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Основним нормативно-правовим актом, що регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів є Закон України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВП з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №393/96-ВР).

Статтею 1 цього Закону закріплено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Так, за приписами статті 3 Закону України № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно статті 20 Закону України №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Як убачається зі змісту позовної заяви, метою звернення до суду є, зокрема, захист права на належний розгляд звернення.

Суд зауважує, що за результатами ознайомлення з відповідями, наданими відповідачем на заяви від 21 листопада 2022 року та 06 березня 2023 року, позивач звернувся до суду з позовами про оскарження протиправних дій та зобов`язання провести нарахування та виплату індексації.

За результатами розгляду справ №240/293/23 та №240/8778/23, суд установив, що 01 березня 2022 та 2023 року органом Пенсійного фонду проведено перерахунок пенсії позивача та визначено її розмір з урахуванням індексації, передбаченою Постановою №118 та Постановою №168. Однак, до виплати визначено суму із застосуванням обмеження розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами доходів громадян.

За результатами розгляду зазначених справ суд ухвалив рішення, якими позови задовольнив частково та визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Житомирській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром та зобов`язав провести нарахування і виплату пенсії з 01 березня 2022 року та 01 березня 2023 року без застосування такого обмеження.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2023 року у справі №240/293/23 набрало законної сили 12 червня 2023 року.

Рішення від 25 травня 2023 року у справі №240/8778/23 оскаржено відповідачем до апеляційного суду, який ухвалою від 13 червня 2023 року залишив її без руху.

За результатами ознайомлення зі змістами зазначених судових рішень, суд зауважує, що надані ГУ ПФУ В Житомирській області відповіді містили повну інформацію про прийняте відповідачем рішення.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заяви позивача від 21 листопада 2022 року та 06 березня 2023 року належним чином розглянуті відповідачем, а незгода з прийнятими рішеннями оцінена судом у рамках розгляду справи №240/293/23 та №240/8778/23.

Надаючи правову оцінку діями відповідача щодо розгляду скарги від 30 грудня 2022 року, суд зауважує на таке.

Як убачається зі змісту прохальної частини скарги, ОСОБА_1 просив:

1) скасувати рішення щодо проведення індексації пенсії та її перерахунку відповідно до положень Закону України № 2262-XII та Постанови №118 з 01 березня 2022 року, як такого, що не відповідає названому закону та рішенню суду у справі №240/30708/21;

2) вжити заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, яких було завдано в результаті порушення прав та законних інтересів;

3) визначити та надати законодавчі акти і нормативно-правові документи юридичного департаменту Пенсійного фонду України, які визначають перерахунок його пенсії не згідно Закону України №2262-ХІІ, а за рішеннями судів;

4) невідкладно вжити заходів до припинення неправомірних дій, виявити, усунути причини та умови, які сприяли порушенням, а також вирішити питання про відповідальність осіб, з вини яких була протизаконно і несвоєчасно проведена, вірніше, не проведена у 2022 році зовсім індексація його пенсії.

Зазначена скарга подана саме на ім`я начальника ГУ ПФУ в Житомирській області.

Порядок розгляду скарг, визначений положеннями статті 16 Закону України №393/96-ВР.

Частиною 1 цієї правової норми закріплено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Відповідно до частини 6 статті 16 Закону України №393/96-ВР до скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину.

Як убачається зі змісту скарги ОСОБА_1 до неї не додано рішень, які приймалися за його зверненнями.

Прохальна частина скарги не містить інформації про те, дії яких саме посадових осіб ГУ ПФУ в Житомирській області оскаржує позивач.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що скарга, за своєю суттю, є незгодою громадянина з діями посадових осіб відповідача по нарахуванню і виплаті індексації.

Згідно наказу ГУ ПФУ в Житомирській області «Про розподіл обов`язків між першим заступником та заступниками начальника ГУ ПФУ в Житомирській області» від 20 жовтня 2022 року №658 саме до посадових обов`язків ОСОБА_3 віднесено, зокрема:

розгляд звернень, заяв та скарг громадян та надання їм роз`яснень, консультацій з питань віднесених до повноважень органів Фонду;

контроль розгляду звернень, заяв, скарг громадян з питань, які звернулися до Головного управління;

підписує листи на запити громадян та відповіді на них з питань, що належать до компетенції управління обслуговування громадян та відділу з питань обробки звернень громадян управління адміністративного забезпечення;

у межах своєї компетенції розглядає звернення, заяви та скарги громадян з питань діяльності органів Фонду.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 у межах закріплених за нею повноважень, мала право на підписання відповіді на скаргу позивача.

Посилання позивача на положення Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 12 жовтня 2007 року №18-6, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 листопада 2007 року за №1241/14508 суд до уваги не приймає, оскільки такий визначає процедуру подання та розгляду скарг на рішення про призначення, перерахунок, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший, виплаті пенсій (далі - рішення), прийняті головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннями Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - органи, що призначають пенсії).

Згідно пункту 2 названого Порядку, у разі, якщо громадянин вважає, що орган, що призначає пенсію, прийняв рішення, що суперечить законодавству про пенсійне забезпечення або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, громадянин має право оскаржити таке рішення у органі Пенсійного фонду України вищого рівня.

З огляду на те, що ОСОБА_1 подав скаргу саме до ГУ ПФУ в Житомирській області, суд розцінює її як таку, що подана на неправомірні дії посадових осіб останнього, а не на рішення про перерахунок пенсії.

Додатково суд зауважує, що незгода позивача з суттю наданих йому відповідачем, за результатами розгляду його звернень, відповідей, згідно приписів Закону України №393/96-ВР не обумовлює визнання дій по їх наданню протиправними.

Підсумовуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що правові підстави для визнання оскаржуваної позивачем бездіяльності відповідача протиправною відсутні, що обумовлює постановлення рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Оскільки позовні вимоги в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди є похідними від вимог про визнання протиправною бездіяльності, вони також задоволенню не підлягають.

За відсутності документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.

Керуючись положеннями статей 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис