Справа № 380/17304/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/17304/22 пров. № А/857/5127/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Ніколіна В. В.,

з участю секретаря судового засідання - Єршової Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі №380/17304/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа: ОСОБА_3 , Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1 -й інстанції - Сакалош В. М.,

час ухвалення додаткового рішення - 20.02.2023 року,

місце ухвалення додаткового рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту додаткового рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до відповідача - Міністерства оборони України, третя особа- ОСОБА_3 , в якому просили визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення, щодо виплати членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України сержанта із матеріального забезпечення технічно-експлуатаційної частини автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , штаб-сержанта ОСОБА_4 , а саме: дружині - ОСОБА_1 , сину - ОСОБА_2 , передбаченої ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити члену сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України сержанта із матеріального забезпечення технічно-експлуатаційної частини автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , штаб-сержанта ОСОБА_4 , а саме: дружині - ОСОБА_1 , передбачену ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві у розмірі 567000 (п`ятсот шістдесят сім тисяч гривень 00 коп.); зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити члену сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України сержанта із матеріального забезпечення технічно-експлуатаційної частини автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , штаб-сержанта ОСОБА_4 , а саме: сину - ОСОБА_2 , передбачену ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві, у розмірі 1135000 (один мільйон сто тридцять п`ять тисяч гривень 00 коп.)

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у неприйнятті рішення, щодо виплати членам сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України сержанта із матеріального забезпечення технічно-експлуатаційної частини автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , штаб-сержанта ОСОБА_4 , а саме: дружині - ОСОБА_1 , сину - ОСОБА_2 , передбаченої ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити члену сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України сержанта із матеріального забезпечення технічно-експлуатаційної частини автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , штаб-сержанта ОСОБА_4 , а саме: дружині - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), передбачену ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві. Зобов`язано Міністерство оборони України () призначити та виплатити члену сім`ї загиблого військовослужбовця Збройних Сил України сержанта із матеріального забезпечення технічно-експлуатаційної частини автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , штаб-сержанта ОСОБА_4 , а саме: сину - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ), передбачену ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві. У решті позовних вимог відмовлено.

17 лютого 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачів витрати на правову допомогу у розмірі 41250,00 грн на користь ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 22500,00 грн.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок. У решті частини вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції. В обґрунтування вказаної апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказів фактичного понесення витрат на правову допомогу. Зауважує, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи, при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності витрат на професійну правничу допомогу, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначає, що на підтвердження понесених витрат повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, при цьому, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, вважає суму витрат, які стягнув суд, не відповідає принципу співмірності та розумності судових витрат, ступеня складності предмета спору, виходячи з конкретних обставин справи. Просить скасувати додаткове судове рішення та прийняти нове судове рішенням, яким у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

Позивачі подали відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначають, що до матеріалів справи долучено достатньо доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, в тому числі долучено детальний опис виконаних робіт, що спростовує доводи апелянта в цій частині. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, а тому просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.

Відзиви на апеляційну скаргу третіми особами подані не були. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача (апелянта) Матяшук В.К. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Представник позивачів Павлишин М.М. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване додаткове рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.

Треті особи у судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності третіх осіб за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Задовольняючи частково заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, керуючись принципами справедливості та верховенством права, розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, а тому з урахування критеріїв пропорційності, а також обсягу наданих послуг, підставним є стягнення на користь позивачів за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі по 10000,00 грн кожному.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подав суду: договори про надання професійної правничої (правової) допомоги від 14 червня 2021 року №Ж501/133991, №Ж502, №Ж/503, детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 63750,00 грн.

Зі змісту детального опису виконаних робіт (наданих послуг) вбачається, що адвокатом надано ОСОБА_1 такі послуги: збір доказів, які підтверджують позовні вимоги, зокрема підготовка та відправлення адвокатських запитів (0,5 год. 1 500 грн); адвокатський запит вих.№37316 від 04 липня 2022 року до Слідчого управління ГУНП у Львівській області (0,25 год. 750 грн.); підготовка проекту заяви від 03 серпня 2022 року, яку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надіслано на адресу Самбірського об`єднаного міського військового комісаріату (0,5 год.- 1500 грн); адвокатський запит вих.№37715 від 14 вересня 2022 року до Міністерства оборони України (0,5 год. 1500 грн); адвокатський запит вих.№.37910 від 07 листопада 2022 року до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (0,5 год. 1500 грн); адвокатський запит вих.№38100 від 15 грудня 2022 року до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (0,5 год. 1500 грн); визначення правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду (2 год. 6000 грн); аналіз матеріалів отриманих від ОСОБА_1 та за результатами збору доказів (1 год. 3000 грн); консультація ОСОБА_1 за результатами аналізу матеріалів у сукупності із визначеними правовими нормами (1 год. 3000 грн); написання та подання позовної заяви з обґрунтуванням позовних вимог та доказів, що їх підтверджують в інтересах ОСОБА_1 (3 год. 9000 грн); написання, надсилання відповідачу та подання до суду відповіді на відзив (2 год. 6000 грн); написання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (1 год. 3000 грн); представництво інтересів у суді першої інстанції, разом з часом на дорогу (1 год. 3000 грн); складання розрахунку судових витрат (0,5 год. 1500 грн). Загальна вартість наданих юридичних послуг (правової допомоги) становить 41250,00 грн.

Крім того, зі змісту детального опису виконаних робіт (наданих послуг) вбачається, що адвокатом надано ОСОБА_2 такі послуги: збір доказів, які підтверджують позовні вимоги, зокрема підготовка та відправлення адвокатських запитів; підготовка проекту заяви від 03 серпня 2022 року, яку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надіслано на адресу Самбірського об`єднаного міського військового комісаріату (0,25 год. 750 грн); визначення правових норм, які підлягають до спірних правовідносин за участю ОСОБА_2 з урахуванням висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду, зокрема щодо передачі йому права на частку грошової допомоги, яка належить його бабусі ОСОБА_3 (0,5 год. 1500 грн); аналіз отриманих матеріалів щодо порушення прав та інтересів ОСОБА_2 (0,5 год. 1500 грн); консультація ОСОБА_2 за результатами аналізу матеріалів в сукупності із визначеними правовими нормами (0,25 год. 750 грн); написання позовної заяви з обґрунтуванням позовних вимог та доказів, що їх підтверджують в інтересах ОСОБА_2 з урахуванням передачі йому права на частку грошової допомоги, яка належить його бабусі ОСОБА_3 (3 год. 9000 грн); написання, надсилання відповідачу та подання до суду пояснень Третьої особи ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що вона набула такого статусу учасника судового процесу, після передачі ОСОБА_2 права на свою частку грошової допомоги (1 год. 3000 грн); написання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (0,5 год. 1500 грн); представництво інтересів в суді першої інстанції, разом з часом на дорогу (1 год. 3000 грн); складання розрахунку судових витрат (0,5 год 1500 грн). Загальна вартість наданих юридичних послуг (правової допомоги) становить 22500,00 грн.

Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

П.1 ч.3 ст.132 КАС України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Згідно з положеннями ч.7, 9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження підстав факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, представник позивача надав суду копії таких документів: договори про надання професійної правничої (правової) допомоги від 14 червня 2021 року №Ж501/133991, №Ж502, №Ж/503, детальний опис робіт (наданих послуг) на суму 63750,00 грн.

Зі змісту детальних описів виконаних робіт (наданих послуг) вбачається, що адвокатом надано такі послуги: консультації клієнтів, підготовка та відправлення адвокатських запитів, підготовка позовної заяви, підготовка відповіді на відзив; складання інших процесуальних документів у суді першої інстанції, представництво інтересів у суді. Всього 21,25 год.

Понесені витрати на професійну правничу допомогу склали 63750,00 грн (а.с.156-161).

Колегія суддів зазначає, що у доводах апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що вартість наданих послуг за договором про надання правничої допомоги не відповідають критерію реальності витрат на вказану суму та розумності їхнього розміру та зазначає, що адвокату не потрібно було такої значної тривалості часу для проведення правового аналізу, підготовки та подання позовної заяви.

З аналізу наведених вище правових норм щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, а також враховуючи заперечення протилежної сторони.

Крім того, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат, тому, на думку колегії суддів, судом першої інстанції було правильно проаналізовано долучені документи про надання правової допомоги та надано їм правову оцінку.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що по вказаній категорії справ є судова практика, а тому написання позовної заяви, складання та направлення адвокатських запитів, консультації клієнтів та складання інших процесуальних документів не потребувало додаткових зусиль та знань.

Не можуть залишитися поза увагою колегії суддів покликання апелянта на відсутність документа щодо оплати таких послуг саме у зазначеній сумі, при цьому згідно з усталеною практикою відсутність такої не є підставою для відмови у задоволенні заяви, разом з тим, питання щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу повинно вирішуватися у сукупності з іншими доказами.

Враховуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи щодо витрат на професійну правничу допомогу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, ступеня складності предмета спору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг необхідно зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на користь позивачів у розмірі 2500,00 грн кожному.

Доводи апеляційної скарги відповідача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів вважає частково підставними та обґрунтованими, враховуючи наведені вище мотиви.

Колегія суддів також зазначає, що, оскільки додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі №380/17304/22 в частині відмовлених витрат на професійну правничу допомогу не оскаржується позивачами в апеляційному порядку, та в процесі апеляційного провадження не було виявлено порушень, допущених судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення справи в цій частині, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржуване рішення в цій частині.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в частині визначення суми стягнення витрат на професійну правничу допомогу прийняв додаткове рішення, неправильно оцінивши обставини справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України додаткове рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.132, 134, 139, 143, 242, 252, 308, 310, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі №380/17304/22 змінити, замінивши в абзаці другому та третьому резолютивної частини рішення словосполучення «витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок» на «судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок».

У решті додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі №380/17304/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 24 липня 2023 року.