Справа № 120/7076/20-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

21 липня 2023 р. Справа № 120/7076/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука Андрія Валерійовича, розглянувши в письмовому проваджені заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 14.01.2021 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2020 та вирішити питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 3 статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ з урахуванням правових висновків суду у даній справі.

14.07.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 14.01.2021 у справі № 120/7076/20-а. Заява мотивована тим, що 21.03.2023 виконавчою службою відкрито виконавче провадження № 71347404 про примусове виконання рішення суду, однак відповідач на виконання вказаного рішення суду у листі від 16.04.2021 вказав, що повторно розглянув заяву ОСОБА_1 від 16.09.2020 та здійснив перерахунок пенсії позивача, врахувавши довідки від 26.07.2010 № 6167, видану галузевим державним архівом Міністерства оборони України про грошове забезпечення військовослужбовців за період з 1985 по 1989 роки та архівну довідку від 04.08.2010 № 53437. Проте для визначення середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії в зоні радіоактивного забруднення відповідно до ч. 3 статті 57 Закону України №796-ХІІ відповідач прийняв до уваги відомості довідки від 26.07.2010 № 6167, які не є заробітною платою за роботу в зоні радіоактивного забруднення, а є грошовим забезпеченням військовослужбовців на основній роботі.

Позивач вважає, що відповідач неналежно виконав судове рішення в частині перерахунку пенсії на підставі ч. 3 статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ, не врахувавши, що ОСОБА_2 працював у в зоні радіоактивного забруднення менше місяця, відповідно до довідки Міноборони України від 15.12.1993 №51/19814.

Відтак, необхідність звернення позивача до суду в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зумовлена тим, що відповідачем, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.01.2021 у справі № 120/7076/20-а не виконано.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених в основу заяви, суд зазначає наступне.

Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено у статті 382 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правові норми, закріплені у частині 1 статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України, згідно з якими, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення.

З аналізу наведених норм вбачається, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може встановити під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Висновки аналогічного характеру викладені у додатковій постанові Верховного Суду по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018.

З аналізу положень статті 382 КАС України також слідує, що подання такої заяви може бути ініційовано позивачем в процесі виконання судового рішення, оскільки зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення є заходом превентивного впливу на відповідача у справі, з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з вимогами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець наділений достатніми повноваженнями для вжиття заходів щодо примусового виконання боржником судового рішення.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" № 1403-VIII від 02.06.2016 примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках на приватних виконавців.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно зі статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Тобто, нормами Закону України "Про виконавче провадження" визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Поряд з цим суд здійснює контроль за виконанням судового рішення в порядку та на підставах, визначених нормами процесуального права.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14.01.2021 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2020 та вирішити питання про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 3 статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ з урахуванням правових висновків суду у даній справі.

В свою чергу як вбачається з матеріалів доданих до заяви про встановлення судового контролю, в листі від 16.04.2021 № 3713-3102/В-02/8-0200/21 відповідач повідомив ОСОБА_1 про повторний розгляд його заяви з урахуванням довідок від 26.07.2010 № 6167, від 04.08.2010 № 53437. Крім того, вказав, що за результатами прийнятого рішення пенсійним органом проведено перерахунок пенсії на підставі ч. 3 ст. 57 ЗУ № 796 та проведено розрахунок пенсії за двоскладовою формулою, виходячи із заробітної плати за період з 01.03.1987 по 31.05.1987.

Судом встановлено, що не погоджуючись з проведеним перерахунком та діями відповідача щодо перерахунку та виплати пенсії, вчиненими на виконання за рішень Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі №120/3193/20-а, від 14.01.2021 у справі 120/7076/20-а та викладеними у листі від 16.04.2021 за № 3713-3102/В-02/8-0200/21, позивач звернувся до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.08.2021 у справі № 120/5648/21-а визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з обмеженням суми пенсійних виплат у розмірі 168,00 грн, починаючи з 01.06.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без обмеження суми пенсійних виплат у розмірі 168,00 грн, починаючи з 01.06.2020.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.09.2022 у справі № 120/3874/22, крім іншого, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за роботу на територіях радіоактивного забруднення відповідно до вимог ч. 3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом додавання загальної суми заробітної плати за роботу в зоні радіоактивного забруднення в травні місяці 1987 року до суми заробітної плати на основній роботі за травень 1987 року, за архівними довідками № 2122 6246 9 365 від 04.08.2010, № 6167 від 26.07.2010, виданими Міністерством оборони України. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.06.2020 перерахунок та виплату пенсії з визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за роботу на територіях радіоактивного забруднення відповідно до вимог ч. 3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" шляхом додавання загальної суми заробітної плати за роботу в зоні радіоактивного забруднення в травні місяці 1987 року до суми заробітної плати на основній роботі за травень 1987 року, за архівними довідками № 2122 6246 9 365 від 04.08.2010, № 6167 від 26.07.2010, виданими Міністерством оборони України.

Так, суд у рішенні від 19.09.2022 у справі № 120/3874/22, встановив, що "відповідно до довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 15.12.1993 № 51/19814 період роботи ОСОБА_1 в зоні радіоактивного забруднення становить 10 днів, тобто менше місяця.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону № 796-XII якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше місяця, середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі."

В розрізі встановлених обставин, в контексті доводів ОСОБА_1 щодо невиконання рішенням відповідачем, суд звертає увагу заявника, що зважаючи на зобов`язальну частину рішення ВОАС від 14.01.2021 у справі № 120/7076/20-а, згідно якої було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2020 та вирішити питання про перерахунок пенсії останнього на підставі ч. 3 статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ з урахуванням правових висновків суду у даній справі, та послідуючі судові спори позивача, зокрема у справі № 120/3874/22, який був спрямований саме на вирішення питання щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ч. 3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням архівних довідок № 2122 6246 9 365 від 04.08.2010, № 6167 від 26.07.2010, виданих Міністерством оборони України, у розглядуваній ситуації відсутні підстави для встановлення судового контролю у цій справі.

Варто наголосити, що, на переконання суду, належний захист прав заявника буде найбільш ефективним та виправданим у порядку виконання судового рішення від 19.09.2022 у справі № 120/3874/22, в якому суд вирішував питання стосовно здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 3 ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням факту роботи позивача у зоні радіоактивного забруднення менше місяця.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд не знаходить підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.01.2021 у справі № 120/7076/20-а - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович