Справа № 240/24902/22
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/24902/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

24 липня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особа - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Житомирській області щодо не виключення з обліку в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки: НОМЕР_1 ) донарахувань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 22917,32 грн. за наслідками оскарження та скасування судом вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 19.04.2019 №Ф-115618-54 на суму 15419,78 грн. та від 12.11.2019 року №Ф-115618-54 в частині суми 7497,54грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області здійснити коригування відомостей в картці особового рахунку платника ОСОБА_1 (Реєстраційний номер облікової картки: НОМЕР_1 ) шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в сумі 22917,32 грн. за наслідками оскарження та скасування судом вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску від 19.04.2019 №Ф-115618-54 на суму 15419,78 грн. та від 12.11.2019 року №Ф-115618-54 в частині суми 7497,54грн.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 закрито провадження у справі оскільки характер спірних відносин зведений виключно до правомірності дій податкового органу, зумовлених виконанням судових рішень в адміністративних справах №240/9169/19 та №240/270/20, розгляд яких здійснюється в порядку ст.383 КАС України. Між сторонами не виникли нові спірні відносини, які б підлягали загальному порядку розгляду за правилами адміністративного судочинства.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що відображення в інтегрованій картці ОСОБА_1 відомостей щодо наявності боргу у розмірі 22917,32 грн. свідчить про невідповідність таких даних фактичним обставинам та первинним документам, оскільки податкові вимоги від 19.04.2019 №Ф-115618-54 на суму 15419,78 грн. та від 12.11.2019 №Ф-115618-54 в частині суми 7497,54грн., які контролюючим органом пред`являлись до сплати, - були скасовані, що свідчить про неправильне відображення фактичного стану розрахунків з бюджетом.

У зв`язку із скасуванням податкових вимог від 19.04.2019 №Ф-115618-54 на суму 15419,78 грн. та від 12.11.2019 №Ф-115618-54 в частині суми 7497,54 грн., контролюючий орган зобов`язаний був привести інтегровану картку ОСОБА_1 у відповідність фактичним обставинам для відображення правильних відомостей, де повинен бути відсутній борг по таких вимогах.

У разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці ОСОБА_1 , дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що позивач зверталась до суду із позовами щодо визнання протиправними та скасування податкових вимог, проте, позивач не зверталася до суду із позовом щодо виключення з обліку в її інтегрованій картці платника донарахувань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 22 917,32 грн.

Зазначено, що у судових рішення відсутнє жодне зобов`язання для Головного управління ДПС у Житомирській області здійснити певні дії щодо коригування єдиного внеску у картці особового рахунку позивача.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 31.05.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обгрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

З 20.07.2007 є фізичною особою-підприємцем та перебуває на загальній системі оподаткування.

Рішеннями Житомирського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №240/9169/19 та від 21.04.2020 у справі №240/270/20 визнано протиправними та скасовано вимоги податкового органу зі сплати єдиного внеску від 19.04.2019 №Ф-115618-54 на суму 15419,78 грн. та від 12.11.2019 №Ф-115618-54 в частині суми 7497,54 грн. Вказані судові рішення набрали законної сили.

12.09.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою про виконання судових рішень Житомирського окружного адміністративного суду та Сьомого апеляційного адміністративного суду в частині коригування показників в її інтегрованій картці платника податків шляхом виключення даних про податковий борг в сумі 22917,32грн.

За результатами розгляду її звернення відповідач листом повідомив, що відповідно до судових рішень вимоги в частині боргу відповідно в сумі 7497,54 грн. та 15419,78 грн. вважається відкликаними, а вказані судові рішення не зобов`язували здійснювати відповідні коригування в особовій картці позивача як платника податків.

Таку бездіяльність Головного управління ДПС у Житомирській області позивач вважає протиправною, так як відповідач зобов`язаний в її інтегрованій картці платника податків провести відповідні коригування відповідно до судових рішень.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Положеннями ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Крім того, приписами ч. 1 ст. 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постанові від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 Верховний Суд підкреслив, що зазначені правові норми КАС України (зміст яких фактично не змінився після 15.12.2017), мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Згідно матеріалів справи, рішеннями Житомирського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №240/9169/19 та від 21.04.2020 у справі №240/270/20 визнано протиправними та скасовано вимоги податкового органу зі сплати єдиного внеску від 19.04.2019 №Ф-115618-54 на суму 15419,78 грн. та від 12.11.2019 №Ф-115618-54 в частині суми 7497,54 грн. Вказані судові рішення набрали законної сили.

Позивач вважає, що на виконання вказаних судових рішень відповідачем в її інтегрованій картці платника податків не виключені відомості щодо наявної заборгованості зі сплати єдиного внеску.

Таким чином, суть спірних відносин між сторонами в даній справі зведена до правомірності дій податкового органу, зумовлених виконанням судових рішень в адміністративних справах №240/9169/19 та №240/270/20.

Колегія суддів зазначає, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Крім того пунктом 63.11. статті 63 Податкового кодексу України вказано, що контролюючі органи забезпечують достовірність даних про платників податків в Єдиному банку даних про платників податків - юридичних осіб та Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, реєстрі платників податку на додану вартість, реєстрі неприбуткових організацій та інших реєстрах, що формуються та ведуться контролюючими органами згідно з цим Кодексом, їх захист від несанкціонованого доступу, оновлення, архівування та відновлення даних.

Пунктом 63.12 статті 63 Податкового кодексу України зазначено, що інформація, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків, вноситься до інформаційних баз даних.

Також підпунктом 2 пункту 1 розділу VІ Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 визначено, що первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є, зокрема, рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження), яке набрало законної сили.

Аналогічні положення містить і Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, який був чинним на момент прийняття судових рішень та виникнення спірних правовідносин.

Отже вказаними нормами передбачено, що судове рішення є самостійною підставою для внесення податковим органом відомостей до інтегрованої картки платника податків щодо наявної заборгованості зі сплати єдиного внеску та не потребує ухвалення нового рішення.

Стосовно того, що судові рішення не зобов`язували здійснювати відповідні коригування в особовій картці позивача як платника податків також слід зазначити, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом. Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Відтак обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №580/3376/20, від 27.04.2021 у справі №460/418/20, від 28.05.2021 у справі №540/942/20, від 02.12.2021 у справі №808/1156/18.

Як зазначалось вище, із змісту предмету спору у цій справі вбачається, що він фактично спрямований на виконання інших судових рішень, а саме рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 у справі №240/9169/19 та від 21.04.2020 у справі №240/270/20.

При цьому колегія суддів враховує, що на правильність вирішення спірного питання саме у порядку подання заяви, передбаченої ст. 383 КАС України, вказав і Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 у справі №760/3142/17, наголосивши, що оскільки набрало законної сили судове рішення з того самого фактичного предмету спору, то рішення відповідача, прийняте на виконання судового рішення, не може бути розглянуто в окремому провадженні.

Отже, хоча позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії на виконання рішення суду, проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, що, в силу вимог ст. ст. 382, 383 КАС України свідчить про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень порушувалися його права чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий позов.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що між сторонами не виникли нові спірні відносини, які б підлягали загальному порядку розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особа - підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.