Справа № 299/3111/23
Суддя: Трагнюк В. Р.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3111/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., позивача ОСОБА_1 , відповідача Бігун В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції СРПП відділення поліції №1 Берегівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області Бігун В.Ю., Берегівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

15.05.2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Естінко Т.Е., за допомогою системи "Електронний суд" звернувся в суд з позовом до інспектора патрульної поліції СРПП відділення поліції №1 Берегівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області Бігун В.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що інспектором СРПП ВП №1 Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області Бігун В.Ю. винесено постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 207786 від 04.05.2023 року, якою ОСОБА_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Позивач вважає постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП, оскільки 04.05.2023 року він не порушував Правила дорожнього руху, так як виконав виїзд з вул. Станційної м. Виноградів, на перехресті встановлено знак 2.2. з знаком 3.22 і додатково знак 5.35.1 що не забороняють зупинку автомобіля.

ОСОБА_1 припаркував автомобіль до вищевказаної опори. Після виїзду на вул. Шевченка в м. Виноградів розміщено опору на якій розміщені вілповідні знаки 3.34 та 5.5, що означають, що від встановленої опори розповсюджується дія знака 3.34 зупинка автотранспорту заборонено і 5.5 що повідомляє про односторонній рух.

Крім того зазначив, що зі знаками 3.34 та 5.5 відсутня додаткова таблиця 7.2.4, відтак дія знаків враховуючи ПДР розповсюджується тільки після розміщених знаків.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримав.

Відповідач Бігун В.Ю. в судовому засіданні заперечив позовні вимоги та зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія БАД № 207786 від 04.05.2023 року є законна, оскільки позивач порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 зупинка автотранспорту заборонено, такий знак продубльовано по вул. Шевченка в м. Виноградів, що стверджується доданими фототаблицями (а.с.37-40).

Представник Берегівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У відповідності до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Судом встановлено, що постановою Інспектора патрульної поліції СРПП відділення поліції № 1 Берегівського відділу поліції ГУ Національної поліції Бігун В.Ю. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 207786 від 04.05.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Підставою для накладення адміністративного стягнення слугувало те, що водій ОСОБА_1 04.05.2023 року о 10 годині 30 хвилин в м. Виноградів по вул. Шевченка керував транспортним засобом Фольксваген Гольф, р.н. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34. "Зупинку заборонено".

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Тобто, наведена норма передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху України (ПДР).

Інспектором поліції при прийнятті оскаржуваної постанови було вказано який саме пункт ПДР позивач порушив.

У справі наявні докази, які підтверджують порушення позивачем ПДР, вимоги дорожніх знаків. В судовому засіданні відповідачем спростовано твердження позивача про відсутність на ділянці дороги по вул. Шевченка в м. Виноградів, де він здійснив зупинку, відповідних обмежень, що стверджується відповідними фотознімками (а.с. 37-40).

Таким чином, посадовою особою при прийнятті оскаржуваної постанови з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем, як посадовою особою при накладенні адміністративного стягнення на позивача, відповідно до ст. ст. 33, 280 КУпАП враховано характер вчиненого правопорушення та вимоги Закону.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною 1 статті 122 та частиною 1 статті 126 цього Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частинами 4,5 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ст. 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до п. 10 ч. 3 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", поліцейським оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом 1 правосвідомістю.

Відповідно до п. 5 ч. 4 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ст. 285 КУпАП). Копія постанови протягом 3-х днів вручається або висипається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Таким чином, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки, у даному випадку Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду № 520/2261/19 від 25.06.2020 року, визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується дослідженим в судовому засіданні доказами. Суд погоджується з твердженням позивача про те, що він здійснив зупинку транспортного засобу перед дорожнім знаком, яким заборонено зупинку транспортного засобу (а.с.48-50). Поряд з цим суд відхиляє твердження позивача про те, що здійснена ним зупинка транспортного засобу не відбулась в зоні дії дорожнього знаку 3.34, оскільки такий встановлено, як позаду так і з переду його транспортного засобу по вул. Шевченка в м. Виноградів (а.с. 37,40). Крім цього, за наданими як позивачем так і відповідачем фотознімками вбачається, що зупинка та стоянка транспортного засобу відбулась фактично на тротуарі поруч з перехрестям, внаслідок чого позивач створив перешкоди руху пішоходам та унеможливив безпосередній виїзд з прилеглої територій між будівлями "Візовий центр" та салон-магазин "АННА" (а.с.48-50).

Відповідно до Правил дорожнього руху України: п.15.1 Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі; п. 15.10 Стоянка забороняється: а) у місцях де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. 15.9. Зупинка забороняється: ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Розділ 33. Дорожні знаки п. 3.34 "Зупинку заборонено". Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Разом з тим, судом досліджено фото-таблиці (а.с.37-40, 48-50), які додано до матеріалів справи та на яких чітко видно дорожні знаки 3.34 та 5.5, які продубльовані по вул. Шевченка в м. Виноградів та автомобіль марки Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_2 , який припаркований у межах дії дорожніх знаків 3.34 (Зупинку заборонено) та 5.5 (Дорога з одностороннім рухом).

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Так, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

За встановлених в судовому засіданні обставин, оскаржувана постанова прийнята з дотриманням ст.ст. 33, 268, 280 КУпАП, обставини позову є недоведеними, у зв`язку з чим суд приймає рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні вимог, судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246,286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити повністю ОСОБА_1 у задоволенні позову до інспектора патрульної поліції СРПП відділення поліції №1 Берегівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області Бігун В.Ю., Берегівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 207786 від 04 травня 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.07.2023 року

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк