Справа № 520/13929/23
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року № 520/13929/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного у правління Пенсійного фонду України в Харківській області за рішеннями Харківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року по справі № 520/14348/19, від 28.10.2022 року по справі №520/27859/21 та від 21 березня 2023 року у справі № 520/12486/22 щодо незаконного обмеження суми пенсії ОСОБА_1 у 2023 році шляхом фіксації її розміру - 57099,79 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області на підставі рішень Харківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі № 520/14348/19 від 28.10.2022 року по справі №520/ 27859/21 та від 21 березня 2023 року у справі № 520/12486/22 здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2023 року, враховуючи підвищення особам з інвалідністю внаслідок війни II групи з врахуванням зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням виплачених сум;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок компенсації моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність щодо незаконного обмеження суми пенсії ОСОБА_1 у 2023 році шляхом фіксації її розміру - 57099,79 грн.

Відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду не надійшов.

Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 року по справі № 520/14348/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.10.2017 року перерахунок та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції станом на час призначення пенсії) з розрахунку 90 відсотків суми заробітної плати, на яку нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка визначена у висновку судової економічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса №24152 від 05.12.2019 року та складає 62180 (шістдесят дві тисячі сто вісімдесят) грн. 66 коп., без обмежень її максимального розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 року по справі № 520/14348/19 набрало законної сили 03.03.2020 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року по справі № 520/27859/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021 року, враховуючи підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни ІІ групи з врахуванням зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність протягом 2021 року, передбаченого Законом України «Про державний бюджет України» за 2021 рік та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року по справі № 520/27859/21 набрало законної сили 29.11.2022 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 по справі № 520/12486/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2022 року, враховуючи підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни ІІ групи з врахуванням зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність протягом 2022 року, передбаченого Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 по справі № 520/12486/22 набрало законної сили 20.04.2023 року.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність щодо незаконного обмеження суми пенсії ОСОБА_1 у 2023 році шляхом фіксації її розміру 57099,79 грн., звернувся з даним позовом до суду.

Пунктом 28 частини 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ (далі Закон № 3551-ХІІ) визначено, що особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю II групи - 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» від 16.03.2004 №1603-IV передбачено щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття особам з інвалідністю внаслідок війни II та III груп у розмірі 50 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Позивачем надано до суду копію посвідчення серії НОМЕР_1 , яким підтверджено, що позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, а отже має право на підвищення пенсії відповідно до означених вище норм Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закону України ««Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни».

Суд зазначає, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивача віднесено до І категорії осіб, які постраж дали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_2 .

Отже, позивач має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" , як особі, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: особам з інвалідністю II групи - 379,6 грн.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність - 2093 гривні.

Отже, станом на 01.01.2023 року пенсія позивача має включати такі складові:

- пенсія по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІ1, яка за рішенням Харківського ок ружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі № 520/14348/19 становить 55962,59 грн. (90% від заробітної плати 62180 грн. 66 коп. )

підвищення пенсії на 40 процентів прожит кового мінімуму дія осіб, які втратили працездатність, як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи - 837 грн. 20 коп.,

цільової допомоги, як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи у відповід ності до Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалі дів війни» -50 грн.;

додаткової пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 листо пада 2011 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, що належать до категорії 1 з числа учасників ліквідації нас лідків аварії на Чорнобильській АЕС: інвалідам II групи - 379,6 гривні, а разом 57229 грн.39 коп.

Суд зазначає, що прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, як основна величина, від якого нараховується підвищення пенсії у розмірі 40 % для осіб з ІІ групою інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», не є сталою величиною, а її розмір змінювався протягом 2023 року на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Отже, зміна розміру прожиткового мінімуму обумовлює розмір підвищення пенсії для осіб з ІІ групою інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який складає 40 % розміру прожиткового мінімуму за відповідний період.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що починаючи з 01.01.2023 року пенсія позивача мала бути підвищена за рахунок збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи і становити відповідно з 01.01.2023 на 837,20 грн. (40 процентів від 2093 грн.).

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів на підтвердження наявності обставин, які виключають право позивача на збільшення розміру пенсії з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму у 2023 році для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області вчинено протиправні дії щодо обмеження суми пенсії ОСОБА_1 у 2023 році шляхом фіксації її розміру 57099,79 грн.

При цьому, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, вчинено протиправні дії, як активну форму поведінки у спірних правовідносинах. Отже позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача задоволенню не підлягають.

Крім того, рішеннями Харківського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі № 520/14348/19 від 28.10.2022 року по справі №520/27859/21 та від 21 березня 2023 року у справі № 520/12486/22 не розглядалось питання щодо виплати позивачу пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2023 року враховуючи підвищення особам з інвалідністю внаслідок війни II групи з врахуванням зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік».

Таким чином, з 01.01.2023 року пенсія позивача не може бути перерахована на підставі вищевказаних рішень суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії Головного у правління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження суми пенсії ОСОБА_1 у 2023 році шляхом фіксації її розміру 57099,79 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2023 року, враховуючи підвищення особам з інвалідністю внаслідок війни II групи з врахуванням зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок компенсації моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями статті 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 січня 2018 року по справі № 804/2252/14, від 21.02.2019 року по справі №670/499/16-а, від 28.02.2019 року по справі №804/7085/16.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зауважує, що в даному випадку для виплати на користь позивача моральної шкоди не достатньо лише зазначення про наявність останьої, натомість реальне завдання такої шкоди має бути доведено.

Так, позивачем не було доведено причинно-наслідкового зв`язку з предметом позову, у відповідній частині вимог, що розглядається судом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок компенсації моральної шкоди в розмірі 15000,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного у правління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження суми пенсії ОСОБА_1 у 2023 році шляхом фіксації її розміру 57099,79 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2023 року, враховуючи підвищення особам з інвалідністю внаслідок війни II групи з врахуванням зростання прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, передбаченого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.