Справа № 160/8800/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2023 року Справа № 160/8800/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у наданні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців ОСОБА_2 ;
Ухвалою від 01.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву з дня отримання копії цієї ухвали; витребувано у відповідача докази: відомості з підтверджуючими доказами про перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, виду призначеної йому пенсії та розміру його місячної пенсії станом на 12.03.2023; копію заяви ОСОБА_1 про виплату їй як члену сім`ї померлого пенсіонера - ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги на підставі пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, та копій доданих до заяви документів; постановлено витребувані докази надати суду у строк для подання відзиву.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 16.05.2023, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.
Станом на час розгляду справи до суду витребувані судом докази від відповідача не надійшли як і повідомлення про неможливість їх подання у встановлений судом строк.
За приписами частини 9 статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Індустріальним РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 19.05.2000. У паспорті містяться відомості про сімейний стан, а саме, що Попівським сільрагсом Комишнянського району Полтавської області 05.02.1960 було зареєстровано шлюб позивача з ОСОБА_2 .
Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим 05.02.1960 Попівським сільрагсом Комишнянського району Полтавської області, 05.02.1960 одружились « ОСОБА_2 » (так зазначено у свідоцтві), 1936 р.н., і « ОСОБА_5 » (так зазначено у свідоцтві), 1937 р.н., після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».
Відповідно до посвідки про народження № НОМЕР_3 , виданої 13.06.1937, « ОСОБА_5 » (так зазначено у посвідці) народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У послужному списку ОСОБА_2 у графі 21 зазначено, що його дружиною є ОСОБА_7 », 1937 р.н., свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 , видане 05.02.1960.
Згідно з посвідченням учасника ліквідації ядерних аварій (категорія 1) серії НОМЕР_4 , виданим 02.09.2019 Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_2 був особою з інвалідністю другої групи і мав право на пільги, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпрі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим 13.03.2023 Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Згідно з довідкою № 005317 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 16.03.2023 адміністратором Центру надання адміністративних послуг м. Дніпра, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Як зазначив у відзиві відповідач, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію у разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців ОСОБА_2 , позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Статтею 6 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.
Згідно з ч. 4 ст. 61 цього Закону в разі смерті пенсіонера членам його сім`ї або особі, яка здійснила його поховання, виплачується для цього допомога в розмірі тримісячної пенсії, але не менше п`ятикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до абзацу першого пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» членам сім`ї померлих пенсіонерів із числа військовослужбовців, осіб, зазначених у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», незалежно від призначення пенсії в разі втрати годувальника виплачується одноразова грошова допомога: дружині/ чоловіку - в розмірі тримісячної пенсії годувальника і на кожного непрацездатного члена сім`ї - у розмірі місячної пенсії годувальника.
При визначенні розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, до членів сім`ї, які мають право на допомогу, належать: дружина/ чоловік незалежно від віку і працездатності, діти, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років, або були на день смерті годувальника вихованцями, учнями, студентами, курсантами та слухачами, стажистами закладів освіти і не досягли 23-річного віку; батьки, які перебували на утриманні померлого і досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, установленого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від тривалості страхового стажу), або вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 зазначеного Закону, на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або вони є особами з інвалідністю (абз. 2 п. 12 Постанови № 393).
За документи про родинні відносини приймаються: 1) паспорт громадянина України; 2) свідоцтво про народження; 3) свідоцтво про шлюб; 4) рішення суду (пункт 12 розділу ІІ Порядку № 3-1).
Позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію у разі втрати годувальника на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Отже, при виплаті позивачеві допомоги в разі смерті пенсіонера ОСОБА_2 на поховання відповідач визнав право ОСОБА_1 на таку допомогу, як члена сім`ї померлого.
Проте при зверненні ОСОБА_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, посилаючись на розбіжності у написанні її імені «Лідія» у паспорті та « ОСОБА_4 » у свідоцтві про одруження, повідомило про те, що питання виплати такої допомоги в разі смерті пенсіонера буде розглянуто після приведення документів у відповідність.
Право позивача на одноразову грошову допомогу, як члена сім`ї (дружини) померлого пенсіонера (чоловіка) із числа військовослужбовців, та подання нею усіх необхідних документів відповідачем не заперечується, а невиплата допомоги зумовлена існуванням розбіжностей у зазначенні імені позивача у наданих документах.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.
З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було протиправно невиплачено передбачену пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 одноразову грошову допомогу як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців.
Беручи до уваги, що відповідачем не було прийнято рішення про відмову у виплаті позивачеві одноразової грошової допомоги, повідомлено позивача про те, що питання виплати такої допомоги буде розглянуто після приведення документів у відповідність, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати допомоги, а не вчинено дії, як зазначає позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців ОСОБА_2 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити позивачеві таку допомогу.
Позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити виплату одноразової грошової допомоги у визначеній позивачем сумі не підлягають задоволенню, оскільки нарахування такої допомоги належить до компетенції органу Пенсійного фонду України. Оцінка розміру допомоги може бути зроблена лише після проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області її нарахування та виплати в порядку виконання судового рішення.
З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, із врахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684 грн.
За подання до суду даної позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у сумі 1073,60 грн (2684 х 0,4 = 1073,60).
Отже, позивачем надміру сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн (2147,20 - 1073,60 = 1073,60).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців ОСОБА_2 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» як члену сім`ї померлого пенсіонера із числа військовослужбовців ОСОБА_2 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійки).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, .

Повний текст рішення складено 24.07.2023.

Суддя В.В. Рянська