Справа № 380/2751/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року

справа №380/2751/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Слободянюк В.В.,

за участю:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Заремба О.В.

представника відповідача Чабан Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу.

встановив:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, ) в особі Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул.Перфецького, 19), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 30.01.2023 №16 Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень, в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення - сувора догана.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив таке.

Наказом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 30.01.2023 №16 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень», позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення - сувору догану.

Відповідно до матеріалів службового розслідування ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, котрий виявився у порушенні службової дисципліни, а саме, у порушенні порядку застосування портативних відеореєстраторів поліцейських 02- 03.12.2022.

Позивач не погоджується із застосованим щодо нього дисциплінарним стягненням, оскільки вважає, що відповідач порушив норми Дисциплінарного Статуту Національної поліції, бо застосував відразу сувору догану шодо позивача, не врахувавши при цьому, що у позивача відсутні будь-які дисциплінарні стягнення, а відтак порушив порядок застосування дисциплінарних стягнень від менш суворого до більш суворого. Крім того, позивач вважає, що застосування технічних засобів, серед іншого, і відеореєстраторів є правом, а не обов`язком поліцейського.

Додатково про ці ж обставини та їх обґрунтування позивач зазначив у відповіді на відзив від 28.03.2023.

Через зазначене позивач просить суд задовольнити позов повністю.

Ухвалою суду від 24.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 24.02.2023 суд постановив перейти зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначити попереднє судове засідання.

Ухвалою від 27.03.2023 суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та зазначив таке.

Зібраними матеріалами та їх оцінкою дисциплінарною комісією встановлено дисциплінарний проступок в діях інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 УГІП у Львівській області Д1111 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 У1111 у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , які допустили порушення службової дисципліни, що виразилось у порушені порядку застосування портативних відеореєстраторів поліцейських 02- 03.12.2022.

Відповідач звертає увагу суду на те, що позивач в позовній заяві жодним чином не спростовує свою вини, а лише цитує норми законодавства, піддає сумніву правильність написання документів - матеріалів службового розслідування, що не потребує свого спростування.

Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем встановленої в умовах воєнного стану порядку та черговості накладення дисциплінарних стягнень, то відповідач покликається на те, що вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. При цьому, конкретний вид дисциплінарного стягнення обирається за результатами з`ясування обставин проступку та одержання письмових пояснень від особи, яка його вчинила, залежно від ступеню вини та тяжкості проступку.

Просить у задоволенні позову відмовити.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , на час застосування оскаржуваного дисциплінарного стягнення проходить службу на посаді інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, звання лейтенант поліції.

На час винесення оскаржуваного наказу діючих дисциплінарних стягнень немає, до дисциплінарної відповідальності не притягався.

Наказом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 03.01.2023 №6 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування у зв`язку з надходженням рапорту, у якому вказується про порушення, зокрема, в діях інспектора взводу №2 роти №4 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що мають ознаки дисциплінарних проступків, вчинених 29.11.2022 та в період з 20.00год. 02.12.2022 по 08.00 годину 03.12.2022.

Наказом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 03.01.2023 №6 від 12.01.2023 строк службового розслідування продовено для встановлення додаткових даних на 15 днів.

Як видно з рапорту, на підставі якого призначено службове розслідування, то було виявлено, що, зокрема, ОСОБА_1 отримав портативний відеореєстратор, однак у період з 02.12.2022 з 20.00 по 08.00 03.12.2022 під час зупинки автомобілів, при спілкуванні з водіями та складенні протоколів про адміністративне правопорушення відеозапис не здійснювався, чим було порушено порядок використання відеореєстратора.

25.01.2023 т.в.о. начальника УПП у Львівській області ДПП капітаном поліції Володимиром Струком затверджено висновок службового розслідування, у якому, стосовно ОСОБА_1 , встановлено, що 02.12.2022 ОСОБА_1 отримав під особистий підпис відеореєстратор №471174. Зауважень щодо несправності відеореєстратора від нього не надходило.

Відповідно до аналізу журналу обліку матеріалів фіксації порушень ПДР роти №4 батальйону №4 УПП у Львівській області дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 02.12.2022 здав адміністративні матеріали (чотири постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст. 125 КУпАП щодо ОСОБА_3 (о 20:00, ОСОБА_4 о 22:30, ОСОБА_5 о 23:36; ОСОБА_6 о 23:41)). Дисциплінарною комісією здійснено аналіз відеозаписів з портативного відеореєстратора №471174, який отриманий ОСОБА_1 під час розгляду справ щодо вказаних вище осіб, а саме: о 20:00, 22.30; 23:26 та 23:41 і встановлено, що такі відеозаписи є частковими та не відображають подію від початку.

Наказом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 30.01.2023 №16 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень», позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення - сувору догану.

Щодо позивача в цьому наказі зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного Статуту, пунктів 4,5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відео засобу, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, абзацу 11 пункту 1 Розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, відповідно до п.3 ч.3 ст.13 Дисциплінарного Статуту до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Позивач вважає, що оскаржуваний ним наказ винесено безпідставно та з порушенням порядку призначення стягнення.

Надаючи оцінку обставинам у цій справі, суд зазначає таке.

Зміст ч.2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання вимог закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі також Закон №580-VIII), пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 якого передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закон №580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 Закону України №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Пунктами 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

Відповідно до абзаців 2, 3 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України.

Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026 (далі Інструкція №1026).

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції №1026 портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Згідно з пунктом 2 розділу І Інструкції №1026 застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2)охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Пунктами 5, 6 розділу ІІ Інструкції №1026 передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Згідно з пунктом 2 розділу VІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3.1. розділу ІІІ Посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 №1705, інспектор поліції під час несення служби зобов`язаний: неухильно дотримуватися Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; за неналежне виконання або невиконання своїх службових обов`язків інспектор несе дисциплінарну відповідальність.

Як видно з матеріалів службового розслідування, то відповідачем встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного Статуту, пунктів 4,5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- та кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відео засобу, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, абзацу 11 пункту 1 Розділу II «Правил етичної поведінки поліцейських», затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

У висновку службового розслідування встановлено, що 02.12.2022 ОСОБА_1 отримав під особистий підпис відеореєстратор №471174. Зауважень щодо несправності відеореєстратора від нього не надходило. Відповідно до аналізу журналу обліку матеріалів фіксації порушень ПДР роти №4 батальйону №4 УПП у Львівській області дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 здав адміністративні матеріали (чотири постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст. 125 КУпАП щодо ОСОБА_3 (о 20:00, ОСОБА_4 о 22:30, ОСОБА_5 о 23:36; Тараса Сала о 23:41)). Дисциплінарною комісією здійснено аналіз відеозаписів з портативного відеореєстратора №471174, який отриманий ОСОБА_1 під час розгляду справ щодо зазначених осіб, а саме: о 20:00, 22.30; 23:26 та 23:41 і встановлено, що такі відеозаписи є частковими та не відображають подію від початку.

Суд при цьому зауважує, що жодні обставини, за винятком, визначених в Інструкції №1026, не можуть бути підставою для звільнення поліцейського від виконання своїх обов`язків, зокрема, щодо включення портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків, передбаченого пунктом 5 розділу ІІ Інструкції №1026.

При цьому суд критично оцінює доводи позивача, що застосування портативного відеореєстратора є правом, а не обов`язком поліцейського, оскільки відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

Як вже зазначав суд, відповідно до посадової інструкції позивача, затвердженої 03.08.2021 №1705 інспектор поліції зоов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського.

Таким чином, дотримання, серед іншого, вимог пунктів 5, 6 розділу ІІ Інструкції №1026, якими передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо) є не правом, а саме його обов`язком.

Водночас відповідач, констатуючи у висновку службового розслідування порушення позивачем норм Інструкції №1026, не в повному обсязі дослідив обставини, пов`язані із застосуванням позивачем відеореєстратора, оскільки обмежився лише тим, що зауважив, що відеозаписи, здійснені позивачем є частковими та не відображають подію від початку.

Зазначене не відповідає п.4 розділу VІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 за № 1355/32807 відповідно до якого, зокрема, зазначено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; (…)документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку (…).

Так, відповідач неповно відобразив обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме не проаналізував відображені на відеореєстраторі, що використовувався позивачем, файли, не зазначив точного часу відеофіксації обставин, а також не взяв до уваги наслідки проступку, вчиненого позивачем та ступінь тяжкості цього проступку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наслідком того, що відповідач неповно дослідив обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, є підстави для висновку про необґрунтованість прийнятого відповідачем рішення за результатами, викладеними у висновку службового розслідування.

Щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Стаття 29 Дисциплінарного статуту встановлює особливості дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Згідно з ч.2 цієї статті дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

При цьому застосовування зазначеної норми здійснюється з урахуванням ч.3 ст.19 та ст.13 Дисциплінарного статуту, яка закріплює види дисциплінарних стягнень від менш суворого до найбільш суворого.

З матеріалів справи видно, що службова характеристика позивача не є негативною, до дисциплінарної відповідальності впродовж несення служби позивач не притягався, діючих стягнень немає.

Оскільки підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи впродовж службового розслідування, з`ясування усіх необхідних обставин вчинення дисциплінарного порушення для обґрунтованого висновку, уточнення ступеня вини, встановлення суті незаконних дій особи, негативних наслідків до яких такі дії призвели, встановлення причинно-наслідковий зв`язок між такими негативними наслідками та протиправними діями особи, то відповідач повинен був би про це зазначити у висновку службового розслідування.

Однак, як вже суд зазначав, - з висновку службового розслідування не видно, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани було ураховано характер проступку, його службову характеристику, наявність діючих дисциплінарних стягнень.

На підставі викладеного, суд вважає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани є надто суровим та неспівмірним з службовою характеристикою позивача, характером вчиненого правопорушення за відсутності встановлення настання негативних наслідків, а також за відсутності діючих дисциплінарних стягнень.

Щодо покликання представника відповідача на дискреційні повноваження відповідача при виборі дисциплінарного стягнення, то суд зазначає таке.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 14 травня 2020 року у справі №804/3394/17 наявність у органу державної влади дискреційних повноважень не означає, що він не повинен дотримуватись механізму, правової процедури, що законодавчо визначена для, зокрема, проведення службового розслідування в межах дисциплінарної справи, а також регулює підстави та порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Інакше кажучи, реалізація дискреційних повноважень не означає, що орган владних повноважень може діяти довільно чи свавільно.

Однак, як встановив суд, відповідач не обґрунтував застосування щодо позивача саме такого стягнення як сувора догана і не вказав, чому інше, менш суворе стягнення не могло бути застосоване щодо позиваач за даних обставин.

Отже, зазначена поведінка відповідача має наслідком прийняття ним рішення, а саме оскаржуваного наказу, яке не відповідає нормам права.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Таким чином, оскільки відповідач застосував щодо позивача дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, тобто більш суворого стягнення, ніж зауваження та догана, за відсутності відповідних умов для такого застосування, без повного з`ясування обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, то суд дійшов висновку про необгрунтованість оскаржуваного позивачем наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, наслідком чого є визнання такого наказу протиправним та його скасування.

З огляду на таке позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір на суму 1073,60 підлягає стягненню на користь позивача з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, ) в особі Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 79053, м.Львів, вул.Перфецького, 19) про визнання протиправним і скасування наказу задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 30.01.2023 №16 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - сувора догана.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, ), з бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір на суму 1073 (одна тисяча сімдесят три)грн. 60коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.07.2023

Суддя Лунь З.І.