Справа № 160/13606/22
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

24 липня 2023 року Справа №160/13606/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача адвоката Хомича І.О. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у справі №160/13606/22 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо виплати з 01.04.2019 ОСОБА_1 пенсії, що обмежена максимальним розміром в десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум;

- в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

09.12.2022 на виконання зазначеного рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом було видано позивачу виконавчі листи у справі №160/13606/22, про свідчить наявна у матеріалах справи розписка.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 повернуто апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року у справі №160/13606/22.

12.05.2023 від представника позивача адвоката Хомича І.С. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання/заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі, в якій заявник просив суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 12.10.2022 у справі №160/13606/22;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 12.10.2022 у справі №160/13606/22 у 10-денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду;

- у разі невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 12.10.2022 у справі №160/13606/22 або ненадання звіту про його виконання накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області штраф у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину з якого стягнути на користь Державного бюджету України, а другу половину на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що всупереч рішенню Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у справі 160/13606/22 Відповідач самостійно, грубо порушуючи спосіб виконання рішення, не здійснює виплату Позивачу пенсії без обмеження максимального розміру. Враховуючи викладене, станом на день звернення до суду із цією заявою рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у справі 160/13606/22 не виконане у повному обсязі без поважних причин та протягом тривалого часу. Відтак, за відсутності судового контролю у справі Позивач позбавлений частини своєї власності у розмірі 6300,32 грн щомісячно через протиправні дії Відповідача. Проте, у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у справі 160/13606/22 суд дійшов висновку про те, що застосування з боку Відповідача до Позивача обмеження розміру пенсії є протиправним, тому повторно звертатись до Відповідача із аналогічними позовними вимогами немає підстав. Таким чином, Позивач не погоджується з діями Відповідача, вчиненими на виконання рішення, які полягають в обмеженні виплати Позивачу пенсії у розмірі 32 759,96 грн, а не нарахованої 39 060,28 грн. Заявник звертає увагу суду, що без встановлення судового контролю Позивач буде змушений знову звертатись до суду про признання таких дій протиправним, а це не буде ефективним способом відновлення порушеного права. У зв`язку з цим, Позивач вважає за необхідне звернутися до суду із заявою у порядку статті 382 КАС України, вимоги за якою обґрунтовує наступним чином.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2023:

- заяву представника позивача адвоката Хомича І.О. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду;

- призначено представника позивача адвоката Хомича І.О. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/13606/22 до розгляду в порядку письмового провадження;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протягом 10 днів, з дня отримання копії ухвали надати суду письмові пояснення щодо стану виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 по справі №160/13606/22 в частині виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум, із підтверджуючими доказами такої виплати, а також письмові пояснення по суті заяви про встановлення судового контролю;

- витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області додаткові докази та встановлено 10-денний строк для їх подання.

За даними КП «ДСС» одержувачам Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та ОСОБА_2 за допомогою підсистеми «Електронний суд» в його електронний кабінет 13.06.2023 о 17:58 надіслано копію ухвали, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, враховуючи приписи ч.6 ст.251 КАС України днем вручення ухвали вважається 14.06.2023. Отже, строк на подання пояснень та доказів з урахуванням положень ч.6 ст.120 КАС України до 26.06.2023.

У зв`язку з перебування головуючого судді Юхно І.В. у відпустці та на лікарняному у період з 05.06.2023 по 23.07.2023 питання щодо встановлення судового контролю на підставі ч.6 ст.120 КАС України головуючим суддею вирішується в перший робочий день 24.07.2023.

Суд звертає увагу, що ані у встановлений судом строк, ані станом на 24.07.2023 жодних пояснень та доказів на виконання ухвали суду від відповідача не надходило.

Так, відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч.ч.2-4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні приписи містить стаття 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абз.3 п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також, у Рішенні від 26.06.2013 року Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 0640/3719/18 та від 11.06.2020 у справі № 640/13988/19.

Суд також наголошує, що загальний порядок виконання судових рішень, який встановлено Законом України «Про виконавче провадження», не позбавляє суд права встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Матеріали справи не містять доказів наявності станом на день вирішення питання про встановлення судового контролю відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 12.10.2022 у справі №160/13606/22.

Проте, незважаючи на набрання 22.02.2023 рішенням суду про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум, рішення у справі залишається не виконаним в частині виплати доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.03.2023 у розмірі 712128,08 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 07.04.2023 №0400-010202-8/4540.

З урахуванням вище викладеного, суд зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили та яке підлягає обов`язковому виконанню фактично залишається бездієвим для позивача, оскільки не виконується Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно виплати ОСОБА_1 доплати пенсії за період за період з 01.04.2019 по 31.03.2023 у розмірі 712128,08 грн.

Застосовуючи правові висновки Верховного Суду у справах № 826/11347/14 та №800/592/17, суд доходить висновку, що КАС України, в редакції, що застосовується з 15.12.2017, не пов`язує встановлення судового контролю за виконанням рішення суду із встановленням у резолютивній частині рішення суду відповідачу-суб`єкту владних повноважень обов`язку подати звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, судовий контроль в порядку статті 382 КАС України може встановлюватись судом і після постановлення рішення по суті спору, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 800/320/17.

Оскільки виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права особи в судовому порядку, суд вважає правомірним встановлення судового контролю шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт у місячний строк, з дня отримання цієї ухвали, про виконання рішення суду від 12.10.2022 у справі №160/13606/22 в частині виплати ОСОБА_1 доплати пенсії за період за період з 01.04.2019 по 31.03.2023 у розмірі 712128,08 грн.

Керуючись статтями 14, 243, 248, 294, 370, 382 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Хомича І.О. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати у місячний строк, з дня отримання цієї ухвали, звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у справі №160/13606/22 стосовно виплати ОСОБА_1 доплати пенсії за період за період з 01.04.2019 по 31.03.2023 у розмірі 712128,08 грн.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Копію цієї ухвали направити учасникам справи, відповідачу до виконання.

Роз`яснити, що за приписами частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя І.В. Юхно