Справа № 400/6095/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

24 липня 2023 р. Справа № 400/6095/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доДержавної служби України з безпеки на транспорті, пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135,
провизнання протиправним та скасування постанови від 13.04.2023 року № 336882,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 336882 від 13.04.2023 року щодо притягнення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідальності у вигляди адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою від 02.06.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

24 липня 2023 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом:

- зупинення стягнення на підставі постанови № 336882 від 13.04.2023 року про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.;

- зняття арешту з грошових коштів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на:

р/р НОМЕР_1 АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299;

р/р НОМЕР_2 АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299;

р/р НОМЕР_3 АТ КБ "Приватбанк", МФО 305299.

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначив, що на підставі оскаржуваної постанови відкрито виконавче провадження № 72295732 та накладено арешт на кошти позивача. Дані дії на думку позивача є незаконними та такими, що наносять збитки господарській діяльності позивача.

Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 150 КАС України, Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У відповідності до положень ч. 1 та 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 4 ст. 154 КАС України).

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваної постанови може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Самі по собі негативні наслідки не можуть бути підставою для забезпечення позову, а наведене заявником обґрунтування потребує з`ясування обставин в адміністративній справі, з підтвердженням відповідними доказами і наданням оцінки аргументам учасників справи.

Одночасно з цим, як зазначено позивачем, станом на момент звернення до суду з даною заявою на підставі оскаржуваної постанови головним державним виконавцем Першого ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 19.07.2023 року відкрито виконавче провадження № 72295732. Крім того, постанововю від 19.07.2023 року в рамках ВП № 72295732 накладено арешт на кошти позивача.

Враховуючи, що позивачем оскаржено до суду постанова про накаледення штрафу, на підставі якої державним виконавцем відкрито виконавче провадження, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком відчуження належних позивачу коштів до перевірки судом законності оскарженої постанови, що ускладнить ефективний захист і поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.

Одночасно з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Як вбачається зі змісту повідомлень АТ КБ «Приватбанк», отриманого позивачем засобами електронної пошти, заблоковано рахунки позивача. При цьому, для скасування арешту з рахунків позивача банк пропонує позивачу надати постанову про зняття арешту.

З наданої позивачем банківської виписки за період з 21.07.2022 року по 21.07.2023 року вбачається, що позивач за допомогою одного з рахунків здійснює переказ грошових коштів обслуговує власну господарську діяльність.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про те, що через накладений арешт на його рахунки існує ризик того, що господарська діяльність позивача виявиться заблокованою. При цьому спірні постанови відповідача будуть виконані ще до того, як рішення по справі вступить у законну силу, а на позивача будуть покладені також витрати та обмеження, пов`язані з проведенням виконавчого провадження, арешти майна, штрафи державного виконавця, стягнення виконавчого збору та ін.

Суд вважає, що заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови та зняття арешту з грошових коштів позива, про вжиття яких просить заявник, є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За таких обставин суд задовольняє заяву позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2. Зупинити стягнення на підставі постанови № 336882 від 13.04.2023 року про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн., у межах виконавчого провадження № 72295732 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 400/6095/23.

3. Зняти арешт з грошових коштів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на: р/р НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299; р/р НОМЕР_2 АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299; р/р НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, накладений постановою головного державного виконавця Першого ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт коштів боржника від 19.07.2023 року у межах виконавчого провадження № 72295732.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

5. Ухвала є обов`язковою для виконання та набирає законної сили з 24.07.2023року.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя О.В. Малих