Справа № 380/16549/23
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 липня 2023 року м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гавдик З.В. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не включення до наказу від 24.11.2022 № 1430 та не видачі ОСОБА_1 посвідчення про відрядження з талоном посвідчення про відрядження та карткою автоматизованої;

- Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не включення до наказу від 24.11.2022 № 1430 та забезпечення ОСОБА_1 коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом).

- Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію сум добових витрат та витрат на найм житлових приміщень за час перебування у службовому відрядженні за період з 25.11.2022 по 20.12.2022, в сумі 19050 грн;

- Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати й виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати всієї суми, що належать працівникові при звільненні, з дня звільнення, з 31.01.2023, по день фактичного повного розрахунку.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою цієї статті визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду у справах щодо проходження публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 233 Кодексу Законів про працю України у редакції №2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Таким чином, починаючи з 19.07.2022 у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.

Із даного позову вбачається, що позивач просить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації сум добових витрат та витрат на найм житлових приміщень за час перебування у службовому відрядженні за період з 25.11.2022 по 20.12.2022.

Водночас до суду за захистом своїх прав позивач звернувся лише 18.07.2023, тобто з пропуском тримісячного строку, передбаченого чинним законодавством України.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку. Дана заява обґрунтована тим, що 13.07.2023 з відповіді від 19.06.2023 №70зі/29/01-2023 стало відомо, що позивачу не було проведено оплату послуг за найм житла та добових за перебування у службовому відрядженні у період з 25.11.2022 по 20.12.2022.

Щодо посилання позивача в позовній заяві на те, що про порушення своїх прав він дізнався після отримання відповіді відповідача, а тому строк звернення до суду не пропущений, суд зазначає, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого він повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку (постанова Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 240/12017/19).

З огляду на наведене позивачу слід надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду із належним обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку та надати суду підтверджуючі відповідні обставини докази.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (із наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2684 гривні.

Підпунктом 1.1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється ставка судового збору 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У позовній заяві позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Таким чином, пункт перший частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» закріплює дві категорії справ, за заявлені позовні вимоги у яких, позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме: 1) про стягнення заробітної плати; та 2) поновлення на роботі.

При цьому суддя зауважує, що законодавство не звільняє особу від обов`язку щодо сплати судового збору в таких справах за іншими позовними вимогами.

У позовній заяві позивач зокрема заявляє такі позовні вимоги:

- Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не включення до наказу від 24.11.2022 № 1430 та не видачі ОСОБА_1 посвідчення про відрядження з талоном посвідчення про відрядження та карткою автоматизованої;

- Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо не включення до наказу від 24.11.2022 № 1430 та забезпечення ОСОБА_1 коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом).

- Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію сум добових витрат та витрат на найм житлових приміщень за час перебування у службовому відрядженні за період з 25.11.2022 по 20.12.2022, в сумі 19050 грн;

- Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати й виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки виплати всієї суми, що належать працівникові при звільненні, з дня звільнення, з 31.01.2023, по день фактичного повного розрахунку.

Позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності в контексті буквального тлумачення імперативних приписів пункту першого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не можуть вважатися такими, що безумовно стосуються справ про стягнення заробітної плати, оскільки, виходячи з норм статті 245 КАС України, є передумовою для застосування такого способу захисту порушеного права позивача як зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на його відновлення, на що безпосередньо вказують позовні вимоги про зобов`язання до вчинення дій, в яких позивач просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити (а не стягнути з відповідача) компенсацію сум добових витрат та витрат на найм житлових приміщень за час перебування у службовому відрядженні.

Тому пільга щодо сплати судового збору, передбачена цією нормою, згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі на ці позовні вимоги не поширюється.

Також варто зазначити, що відповідно до правової позиції, сформованої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16, за змістом приписів статей 94, 116, 117 КЗпП України і статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Документ сформований в системі «Електронний суд». Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір». При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на наведене суддя уважає, що позовна заява містить дві позовні вимогу немайнового характеру, на яку не поширюється пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом першим частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», та за яку позивач має сплатити судовий збір в розмірі, який становить 1717,76 грн.

Суддя встановив, що позивач не сплатив судовий збір за заявлені позовні вимоги характеру у розмірі, який становить 1717,76 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Таким чином, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків останньої відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 256, 294, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Особі, що звернулася із позовною заявою встановити в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, у спосіб: подання клопотання про поновлення строку звернення до суду та докази у підтвердження викладеного у такому клопотанні та подання оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1717,76 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала в апеляційному порядку окремо не оскаржується.

Суддя Гавдик З.В.