Справа № 160/413/23
Суддя: Бухтіярова Марина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2023 року Справа № 160/413/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бухтіярової М.М.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрогруп Інвест» про стягнення податкового боргу, -
04.01.2023 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрогруп Інвест» (далі - відповідач), в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на обліку в Головному управління ДПС у Дніпропетровській області як платник податків перебуває Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгрогруп Інвест», який має не заявлений до суду податковий борг у сумі 394005,71грн., з яких: 129633,01грн. по податку на додану вартість та 262332,70грн. - пені, нарахованої за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД. Позивач вказує, що податковий борг виник внаслідок несплати нарахованих контролюючим органом зобов`язань згідно із податковими повідомленнями-рішеннями та пені, нарахованої в порядку ст.129 Податкового кодексу України. Інформація про оскарження податкових повідомлень-рішень відсутня. З урахуванням вимог ст.ст.56, 57 Податкового кодексу України у зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені строки нараховані зобов`язання набули статусу податкового боргу. У відповідності до ст.59 Податкового кодексу України у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу була сформована податкова вимога від 20.08.2019 №109092-17, яка надіслана відповідачу. Позивачем у позові також зауважено, що до Податкового кодексу України були внесені зміни щодо зупинення перебігу строків давності, визначених ст.102 Податкового кодексу України, на період дії карантину та воєнного стану. З огляду на те, що відповідачем не сплачено до бюджету суми податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями у строки, встановлені Податковим кодексом України, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 394005,71грн., яка підлягає стягненню, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову.
18.01.2023 позивачем частково усунено недоліки позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 продовжено позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 09.01.2023 на п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
26.01.2023 позивачем усунено недоліки позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/413/23; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У зв`язку з недостатнім фінансуванням суду на здійснення витрат на закупівлю поштових марок та оплати послуг відправлення поштової кореспонденції, судом тимчасово припинено відправку поштової кореспонденції у паперовому вигляді (судові повістки, копії судових рішень, виконавчі листа та інші процесуальні документи).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 вирішено здійснювати розгляд адміністративної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Копію ухвали від 31.03.2023 разом із повістками про виклик скерована учасникам справи засобами електронного зв`язку та доставлена, про що свідчить звіт про успішне доставлення електронного листа. Крім того, копію ухвали суду від 31.03.2023 разом із повісткою про виклик надіслано засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача.
Протокольною ухвалою суду від 28.04.2023 у зв`язку з неналежним повідомленням представника відповідача підготовче засідання було відкладено.
05.05.2023 на адресу суду повернувся конверт з вмістом поштового відправлення, адресованого відповідачу.
Підготовче засідання, призначене на 12.05.2023 об 11:30 год., не відбулось, справу знято з розгляду, у зв`язку з повітряною тривогою у м. Дніпро та Дніпропетровській області. Наступне підготовче засідання призначено на 29.05.2023 об 11:30 год.
15.05.2023 на адресу суду повернувся конверт з вмістом поштового відправлення, адресований відповідачу.
Підготовче засідання, призначене на 29.05.2023 о 11:30 год., не відбулось, а справу знято з розгляду, у зв`язку з повітряною тривогою у м. Дніпро та Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі, наступне підготовче судове засідання призначено на 16.06.2023 на об 11 год. 30хв.
Копію ухвали від 29.05.2023 разом із повістками про виклик скерована учасникам справи засобами електронного зв`язку та доставлена, про що свідчить звіт про успішне доставлення електронного листа. Крім того, копію ухвали суду від 16.06.2023 разом із повісткою про виклик в суд надіслано засобами поштового зв`язку на юридичну адресу відповідача.
12.06.2023 позивачем подано клопотання про долучення витребуваних доказів.
У підготовче засідання 16.06.2023 сторони не з`явились, про дату, час та місце проведення засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення підготовчого засідання не надходили.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 07.07.2023 о 13:00.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 разом із судовими повістками про виклик в судове засідання надіслано сторонам, відповідачу засобами поштового зв`язку на юридичну адресу.
23.06.2023 та 30.06.2023 конверти з поштовим відправленням, яким на адресу відповідача надсилалися повістки про виклик в суд, повернуті до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою пошти про не вручення. При цьому адреса, на яку здійснено відправлення судом, збігається з адресою місцезнаходження відповідача.
У судове засідання 07.07.2023 сторони не з`явились з урахуванням належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення, розгляду справи без участі не надано.
Протокольною ухвалою від 07.07.2023 засідання відкладено.
11.07.2023 на адресу суду повернувся конверт з вмістом поштового відправлення, яким на адресу відповідача надсилалася повістка про виклик в суд, з відміткою пошти про не вручення. При цьому адреса, на яку здійснено відправлення судом, збігається з адресою місцезнаходження відповідача.
14.07.2023 у призначений для розгляду справи час сторони не з`явились, належність повідомлення про засідання підтверджується матеріалами справи. Від позивача надійшла заява, в якому позивачем зазначено, що податковий борг, заявлений Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в межах цієї справи, не погашений, просив здійснювати розгляд справи без участі представника.
Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (пункт 10 частини першої статті 4 КАС України).
Керуючись приписами пункту 10 частини першої статті 4 та частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, подальший розгляд справи судом вирішено здійснювати у порядку письмового провадження.
Враховуючи, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, фіксування судового засідання відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Відповідно до статті 193 Кодексу адміністративного судочинства України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, витребувані ухвалами суду докази не надав, а також будь-які заяви, клопотання, повідомлення, в яких би виклала своє бажання надати до суду їх в більш пізній термін.
За приписами частиною шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Частиною четвертою статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною п`ятою статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно із даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрогруп Інвест» за КВЕД: 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами.
Відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області з 02.12.2015 (Лівобережне управління, Амур-Нижньодніпровська ДПІ (Амур-Нижньодніпровський район м. Дніпра).
- заборгованості по платежу «податок на додану вартість» у сумі 131673,01грн.;
- заборгованості по платежу «пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД», «невиконання зобов`язань за порушення вимог валютного законодавства» у сумі 262332,70грн.
За розрахунком, наведеним у позовній заяві, а також за розрахунками суми боргу по ПДВ, пені по ПДВ,а також пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, з урахуванням відомостей із загального розрахунку, податковий борг у заявленому розмірі виник:
по платежу «податок на додану вартість» (код КБК 14010100)у сумі 131673,01грн., з яких:
по платежу «пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД» (КБК 21081000)у сумі 262332,70грн., з яких:
Щодо зобов`язань, донарахованих контролюючим органом, матеріалами справи встановлено наступне.
Копія податкового повідомлення-рішення від 05.04.2018 №008491406 надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку та вручено 10.05.2018 згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.88).
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно з пунктами 15.1-15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з підпунктами 36.1 - 36.3 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконанням податкового обов`язку, згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
За змістом пункту 54.1. статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Відповідно до підпунктів 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України).
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, в редакції на час виникнення спірних відносин, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
За змістом підпункту 14.1.157. пункту 14.1. статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.
За змістом пунктів 58.2., 58.3. статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (пункт 56.1 статті 56 ПК України).

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (пункт 56.18. статті 56 ПК України).

Згідно із пунктом 129.1. статті 129 ПК України, в редакції на час спірних відносин, нарахування пені розпочинається:

при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 129.2. статті 129 ПК України, у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

За змістом пункту 129.3. статті 129 ПК України нарахування пені закінчується:

у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Згідно із пунктом 129.4. статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно з пунктом 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 59.1. статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.5. статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

За положенням підпункту 41.1.1. пункту 41.1. статті 41 ПК України контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пункту 41.4. статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

За змістом пунктів 95.1., 95.2. статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом95.3. статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктами 20.1.19., 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач з 02.12.2015 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Лівобережне управління (Амур-Нижньодніпровська ДПІ) та має заборгованість по податку на додану вартість, по пені, нарахованих за порушення у сфері ЗЕД та штрафу за порушення вимог валютного законодавства.

У справі, що розглядається, заявлені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрогруп Інвест» виникли у зв`язку із не сплатою:

2296,33грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням рішенням № від 08.08.2018 (термін оплати - 24.09.2018), зменшеної за рахунок сплати;

39787,50грн. - податкових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № від 09.08.2018 (термін оплати - 24.09.2018);

170грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 17.10.2018 (термін оплати - 04.12.2018);

81713,40грн.- нарахованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 10.10.2018 (термін оплати - 04.12.2018);

999,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 08.01.2019 (термін оплати - 23.03.2019);

1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 09.04.2019 (термін оплати - 27.05.2019);

1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 04.11.2019 (термін оплати - 13.02.2020);

1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 01.11.2019 (термін оплати - 13.02.2020);

1020,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 26.11.2019 (термін оплати - 26.02.2020);

1020,00грн. - нарахованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 02.03.2020 (термін оплати - 23.06.2020);

1529,93грн. - пені, нарахованої в порядку ст. 129 Податкового кодексу України по податковому повідомленню-рішенню № від 09.08.2018 (термін оплати - 24.09.2018);

76,85грн. - пені, нарахованої в порядку ст. 129 Податкового кодексу України по податковому повідомленню-рішенню № від 08.08.2018 (термін оплати - 08.10.2018);

510,00грн. - штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням № від 05.04.2018 (термін оплати - 11.06.2018);

261822,70грн. - пені у сфері ЗЕД за податковим повідомленням-рішенням № від 17.08.2018 (термін оплати - 21.01.2019).

Водночас, звернення до суду із заявленими вимогами відбулось лише 04.01.2023.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з пунктом 102.2 статті 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано; посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

За змістом пункту 102.4 статті 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Системний аналіз зазначених норм дозволяє зробити висновок про те, що Податковим кодексом України встановлено граничний строк для визначення контролюючим органом розміру податкового боргу, який починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань, та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом, по закінченню яких він уже не може вживати заходів до стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним в силу статті 101 Податкового кодексу України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку. Цей строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується імперативно (в силу закону). Списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Під час розгляду грошових вимог контролюючого органу до боржника, як платника податків, суду належить перевірити дотримання контролюючим органом спеціального строку давності заявлення до стягнення з боржника податкового боргу, який у пункті 102.4. статті 102 Податкового кодексу України встановлено у 1095 календарних днів з дня його виникнення та застосування якого є імперативним. У разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Поряд з цим, судом враховано, що 13.05.2020 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 13.05.2020 №591-IX, яким внесено зміни, зокрема, до Податкового кодексу України, а саме: зміст одного з абзаців пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено у наступній редакції: «На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.».

Закон від 13.05.2020 №591-IX набув чинності з 29.05.2020.

Вказані положення неконституційними не визнавалися, є чинними, а тому підлягають застосуванню у спірних правовідносинах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» на всій території України з 12 березня 2020 року установлено карантин. В подальшому дія карантину рішеннями Уряду України періодично продовжувалася, в тому числі до 30.06.2023.

З огляду на викладене, оскільки станом на день звернення позивача до суду на території України діяв карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), а перебіг строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу, зупинено з 18.03.2020 з урахуванням положень пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тому не можна вважати, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області пропущено строк давності для звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу, що виник внаслідок несплати відповідачем у встановлені законом строки сум нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань згідно із податковими повідомленнями-рішеннями№ від 08.08.2018; № від 09.08.2018; № від 17.10.2018; № від 10.10.2018; № від 08.01.2019;№ від 09.04.2019; № від 05.04.2018; № від 17.08.2018.

Надіслання відповідачу податкових повідомлень-рішень № від 08.08.2018; № від 09.08.2018; № від 17.10.2018; № від 10.10.2018; № від 08.01.2019; № від 09.04.2019; № від 05.04.2018; № від 17.08.2018; № від 04.11.2019; № від 01.11.2019; № від 26.11.2019; № від 02.03.2020 підтверджується матеріалами справи та докази їх узгодження в адміністративному та/або в судовому порядку відсутні.

З огляду на викладене, податкові зобов`язання за вказаними податковим повідомленням-рішенням набули статусу податкового боргу, тому 392398,93грн. є саме податковим боргом відповідача.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої пені, суд зазначає наступне.

Як слідує з розрахунків пені (а.с.9, 11, 83), в тому числі обчисленої на виявлення органом ДПС суми занижень (а.с.11), нарахування пені здійснено контролюючим органом на податковий борг ТОВ «Украгрогруп Інвест» минулих періодів, а саме:

-у сумі 1529,90грн. - по податковому повідомленню-рішенню форми «Р» від 09.08.2018 № (граничний строк сплати - 24.09.2018), нарахування пені розпочато з 30.06.2018(звітний період, за який встановлено заниження) по 23.09.2018 (дата закінчення нарахування);

-у сумі 76,85грн. по податковому повідомленню-рішенню форми «Н» від 08.08.2018 № (граничний строк сплати - 24.09.2018), нарахування пені розпочато з 25.09.2018 по 07.10.2018 (дата закінчення нарахування).

З 01.01.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16.01.2020 № 466-IX. Відповідно до цього Закону включено пункт 129.9 у статтю 129 ПК України такого змісту:

« 129.9. Пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках:

129.9.1. закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків;

129.9.2. вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, що діяла у відповідності до індивідуальної чи узагальнюючої податкової консультації та/або висновку про застосування норми права Верховного Суду України;

129.9.3. вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів, визнаних такими у встановленому законом порядку;

129.9.4. вчинення діяння (дії чи бездіяльності) з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, установи - учасника платіжної системи, еквайрія;

129.9.5. виявлення в роботі електронного кабінету технічної та/або методологічної помилки чи технічного збою і визнання такої помилки/збою технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або згідно з повідомленням на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або підтвердження її існування рішенням суду, якщо порушення були зумовлені виключно технічною та/або методологічною помилкою чи технічним збоєм у роботі електронного кабінету;

129.9.6. протягом строку прийняття спадщини - на грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавців;

129.9.7. в інших випадках, передбачених цим Кодексом».

Отже, з 01.01.2021 пеня не нараховується, а нарахована підлягає анулюванню, зокрема, у разі закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Положення ПК України, у тому числі статті 129 ПК України, не містять прямої вказівки на те, коли у контролюючого органу виникає право нарахувати пеню платнику податків. Такі норми визначають лише момент, коли розпочинається нарахування пені і закінчується. Відтак, «вислів за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків» вжитий у підпункті 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 ПК України необхідно розуміти як початок строку, визначеного ПК України, для нарахування пені у відповідному випадку.

Судом встановлено, що у спірному випадку у контролюючого органу право нарахувати відповідачу пеню на податковий борг, що виник у зв`язку із не сплатою у встановлений законом строк сум податкових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом за наслідками проведеної перевірки відповідно до податкового повідомлення-рішення від 09.08.2018 № (граничний строк сплати - 24.09.2018) виникло у відповідача згідно з приписами п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 ПК України від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Право контролюючого органу нарахувати відповідачу пеню на податковий борг, що виник у зв`язку із не сплатою у встановлений законом строк сум податкових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом за наслідками проведеної перевірки відповідно до податкового повідомлення-рішення від 08.08.2018 № (граничний строк сплати - 24.09.2018), виникло у відповідача згідно з приписами п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Зважаючи на викладене та з урахуванням норм п.п.129.9.1 п.129.9 ст.129 ПК України (в редакції, чинній з 23.05.2020, тобто вже на час звернення позивача до суду з цим позовом, яке відбулося 04.01.2023 про стягнення податкового боргу), така пеня підлягає анулюванню у зв`язку із закінченням 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати таку пеню платнику податків, а, отже, підстави для стягнення податкового боргу з такої пені відсутні.

При цьому, суд зауважує, що строки давності щодо нарахування та стягнення пені, встановлені п.п.129.9.1 п.129.9 ст.129 ПК України станом на час розгляду справи є чинними і дія вказаної норми ПК України не зупинялася і неконституційною не визнавалася.

За таких обставин, у задоволенні частини позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої пені у сумі 1606,78грн.слід відмовити.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що на виконання положень статті 59 Податкового кодексу України відповідачу сформовано та вручено податкову вимогу форми «Ю» №109092-17 від 20.08.2019 на суму 389925,71грн.

В матеріалах справи наявні докази направлення відповідачу вказаної податкової вимоги та відсутні докази її оскарження.

За таких обставин, позивачем доведено наявність у відповідача податкового боргу сумі 392398,93грн. та здійснення всіх передбачені чинним законодавством заходи щодо стягнення такого податкового боргу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем не спростовано обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, докази оплати суми податкового боргу також не надано.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, тому кошти в розмірі 392398,93грн. підлягають стягненню з рахунків відповідача в обслуговуючих банках.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, тому підстави для розподілу таких витрат відсутні, а судові витрати на сплату судового збору позивачу - суб`єкту владних повноважень відповідно до приписів статті 139 КАС України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.77, 139, 241-246, 250, 255, 295Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрогруп Інвест» (, місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, пров. Універсальний, буд. 6) про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрогруп Інвест» (, місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, пров. Універсальний, буд. 6)до бюджету у сумі 392398,93грн. (триста дев`яносто дві тисячі триста дев`яносто вісім гривень 93 копійки) шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Бухтіярова