Справа № 320/3381/22
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року м. Київ № 320/3381/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами cпрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Керівник Бучанської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області та просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ від 30.11.2020 № 10-17923/15-20-сг "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Ірпінської міської ради Київської області із цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що спірний наказ прийнято з порушенням вимог чинного законодавства. Зокрема, стверджує, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 0,5000 га з кадастровим номером :03:004:0165 сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні ДП «Київський лісгосп» та використовується для ведення лісового господарства. Стверджує, що за інформацією ВО «Укрдержліспроект» та картографічних матеріалів земельна ділянка площею 0,5000 га з кадастровим номером :03:004:0165 накладається на квартал 68 Ірпінського лісництва ДП «Київський лісгосп» за матеріалами базового лісовпорядкування 2003 та 2014 років. Звертає увагу, що згідно з інформацією Державного агентства лісових ресурсів України земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером :03:004:0165 відноситься до земель лісогосподарського призначення і перебуває у постійному користуванні ДП «Київський лісгосп». Встановлені у сукупності обставини та нормативне регулювання порядку передачі земель лісогосподарського призначення свідчать про протиправність оскаржуваного наказу.

Відповідач в установлений в ухвалі суду від 25.05.2022 строк не подав до суду відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 30.11.2020 № 10-17923/15-20-сг надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Ірпінської міської ради Київської області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, громадянам, згідно з додатком.

Так, згідно з додатком до наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 30.11.2020 № 10-17923/15-20-сг ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Ірпінської міської ради Київської області, площею 0,2500 га.

Бучанською окружною прокуратурою Київської області було встановлено, що ряд земельних ділянок, у тому числі й земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0165, відносяться до земель сільськогосподарського призначення. Натомість, спірним наказом Головного управління Держгеокадастру у Київській області надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки.

На підставі ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» заступник керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області листом від 20.12.2021 № 53-4348вих21 повідомив Київську обласну державну адміністрацію, що Бучанською окружною прокуратурою буде подано позовні заяви про визнання недійними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі земельних ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

За змістом пункту «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частинами 6, 7 ст. 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

В контексті викладених норм, суд акцентує увагу на тому, що наказ уповноваженого органу про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є індивідуальним правовим актом, дія якого вичерпується фактом реалізації особою, інтересів якої він стосується, відповідного дозволу (тобто, розробки проекту землеустрою).

Разом з тим, суд зазначає, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою є початковим етапом реалізації фізичними та юридичними особами гарантованого законодавством права власності та користування землею, та не є тотожним передачі земельної ділянки у власність або користування в майбутньому, як і не зобов`язує орган місцевого самоврядування прийняти відповідне рішення. Розроблений проект підлягає як погодженню уповноваженими органами, так і остаточному затвердженню органом місцевого самоврядування за результатами розгляду на відповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Матеріали справи не містять доказів розроблення ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0165 та надання її у власність, з огляду на що оскаржуваний наказ не вичерпав свою дію, а тому вимога про його скасування є належним способом захисту порушеного права.

Так, згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 17.06.2021 № НВ-021 цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0165 01.03 Для ведення особистого селянського господарства.

У свою чергу, Держлісагентство у листі від 18.08.2021 № 1372вих21 повідомило, що згідно з матеріалами лісовпорядкування, зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0165 перебуває у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство».

З доданого до матеріалів проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Київське лісове господарство» неможливо ідентифікувати місцезнаходження земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0165.

Натомість, з витягів з публічної кадастрової карти України вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0165 накладається на квартал 68 Ірпінського лісництва ДП «Київське лісове господарство» за матеріалами базового лісовпорядкування 2003 та 2014 років.

Таким чином, встановлені обставини свідчать про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0165 відноситься до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДП «Київське лісове господарство».

За визначенням ч. 1 ст. 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках; полезахисними лісовими смугами на землях сільськогосподарського призначення; лісовими насадженнями у межах земельних ділянок шириною 30-50 метрів уздовж лінії державного кордону України на суші, по берегу української частини прикордонної річки, озера або іншої водойми, переданих у постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України для будівництва, облаштування та утримання інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

За визначенням ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЗК України (у редакції, що діяла на момент прийняття спірного наказу) Земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Частиною 9 вказаної статті ЗК України було передбачено, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб`єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв`язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" і земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти газотранспортної системи, що передаються суб`єкту господарювання у зв`язку з відокремленням діяльності з транспортування природного газу, крім випадків, визначених частинами п`ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

На запит прокуратури Секретаріат Кабінету Міністрів України у листі від 17.11.2021 № 37296/0/2-21 повідомив, що Кабінетом Міністром рішень про погодження зміни цільового призначення, вилучення з постійного користування ДП «Київське лісове господарство» земельних ділянок, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0165, не приймалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи викладене у сукупності та зважаючи на те, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0165 не вибула з постійного користування ДП «Київське лісове господарство», цільове призначення у встановленому ЗК України порядку не змінювала, суд дійшов висновку, що у Головного управління Держгеокадастру у Київській області не було правових підстав для видачі наказу від 30.11.2020 № 10-17923/15-20-сг "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Ірпінської міської ради Київської області із цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 262 КАС України,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Керівника Бучанської окружної прокуратури Київської області (08292, Київська область, м. Буча, вул. Києво-Мироцька, 106) в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ, пл. Л. Українки, 1, ідентифікаційний код 00022533) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14, ідентифікаційний код 39817550) від 30.11.2020 № 10-17923/15-20-сг "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Ірпінської міської ради Київської області із цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.