Справа № 560/2461/23
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2461/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

24 липня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 19.04.1990 по 27.10.1994 у ВО "Львіватоменергоремонт" (з 10.12.1991 перейменованого на Українське державне виробниче підприємство "Львівенергоремонт").

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 19.04.1990 по 27.10.1994 у ВО "Львіватоменергоремонт" (з 10.12.1991 перейменованого на Українське державне виробниче підприємство "Львівенергоремонт") та здійснити перерахунок та виплату, з 23.08.2022, з врахуванням виплачених сум пенсії ОСОБА_1 з врахуванням періоду роботи з 19.04.1990 по 27.10.1994 у ВО "Львіватоменергоремонт" (з 10.12.1991 перейменованого на Українське державне виробниче підприємство "Львівенергоремонт") зарахованого до страхового стажу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер та з 23.08.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Пенсію обчислено з врахуванням страхового стажу 33 роки 13 днів та заробітної плати, обчисленої за період роботи з 01.07.2000 по 31.08.2022 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу). Коефіцієнт страхового стажу становить 0,33000, а коефіцієнт заробітку - 3,10299. Розмір пенсії станом на 23.08.2022 становить 11106,54 грн.

Разом з тим, суд встановив, що у трудовій книжці позивача від 20.08.1985 НОМЕР_1 містяться записи про періоди трудової діяльності, а саме:

- запис № 13 від 19.04.1990 ОСОБА_1 прийнятий на роботу в ВО "Львіватоменергоремонт" в турбінний цех-1 на постійну виробничу дільницю на Хмельницькій АЕС слюсарем по ремонту парогазотурбінного устаткування 3 розряду в турбінних (машинних) цехах ел.станції (Наказ №337-к від 23.04.1990).

З 10.12.1991 р. ВО "Львіватоменергоремонт" було перейменовано в Українське державне виробниче підприємство "Львівенергоремонт", про що зазначено в трудовій книжці.

- запис №14 від 26.04.1994 ОСОБА_1 присвоєно 4 розряд слюсаря по ремонту парогазотурбінного устаткування в турбінних цехах електростанцій (Наказ № 324к від 11.05.1994).

- запис №15 від 27.10.1994 ОСОБА_1 звільнений з ВО "Львіватоменергоремонт" (Українського державного виробничого підприємства "Львівенергоремонт") за власним бажанням, статті 38 КЗпП України (Наказ №35к від 24.01.1995).

28.12.2022 позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо правильності обчислення розміру його пенсії.

Листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16.01.2023 №515-Б5/Ш-03/8-2200/23 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність підстав для зарахування періоду роботи в ВО "Львіватоменергоремонт" з 19.04.1990 по 27.10.1994, оскільки в трудовій книжці від 20.08.1985 НОМЕР_1 згідно запису №13 в наказі про звільнення з роботи місяць та рік дописані іншим чорнилом, тобто трудова книжка позивачка заповнена з порушенням вимог пункту 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974.

Вважаючи вищенаведені дії відповідача щодо незарахування стажу протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №1058-IV діяв Закон України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-XII).

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон № 1788-XII), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За приписами статті 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання та на розвиток положень статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637), відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Суд вважає, що той факт, що запис №13 в наказі про звільнення з роботи місяць та рік дописані іншим чорнилом є помилкою особи, яка вносила запис, і така помилка не повинна впливати на пенсійне забезпечення позивача.

Крім того, суд вказує, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Неточності в наказах в записі в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право а призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Таким чином, твердження відповідача про наявність певних недоліків у заповненні трудової книжки як підстави для незарахування періоду роботи з 19.04.1990 по 27.10.1994, суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

Отже, не зарахувавши до страхового стажу позивача період роботи з 19.04.1990 по 27.10.1994 у ВО "Львіватоменергоремонт" (з 10.12.1991 перейменованого на Українське державне виробниче підприємство "Львівенергоремонт", відповідач допустив протиправну бездіяльність.

Оскільки незарахування цього періоду до страхового стажу є бездіяльністю (пасивною поведінкою), а не дією, як зазначає позивач у прохальній частині позовної заяви, суд вважає за необхідне, відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог та визнати відповідну бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 19.04.1990 по 27.10.1994 у ВО "Львіватоменергоремонт" (з 10.12.1991 перейменованого на Українське державне виробниче підприємство "Львівенергоремонт").

Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити позивачу перерахунок та виплату, з 23.08.2022, суд зазначає наступне.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Із заявою про призначення пенсії позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протягом трьох місяців з дня досягнення позивачем пенсійного віку.

Враховуючи встановлене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити з 23.08.2022 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням проведених виплат.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.