Справа № 380/2873/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року

справа №380/2873/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, ) про визнання протиправним та скасування наказу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Львівської митниці, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці О. Шахрая від 02.02.2023 за №62-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.02.2023 він був ознайомлений з наказом в.о. начальника Львівської митниці Шахрая О. від 02.02.2023 №62-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення». Позивач вважає згаданий наказ протиправним, оскільки дисциплінарна комісія безпідставно встановила неналежне виконання позивачем своїх обов`язків щодо перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні, встановлених Законом України від 24.03.2022 №2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» (далі - Закон №2142-ІХ), а також інших нормативно-правових актів у сфері регулювання митних правовідносин. Зазначає, що митне оформлення за електронною митною декларацією № U А 209200/2022/001327 від 27.04.2022 року мопед двоколісний марки «Мотолер, бувший у вжитку, марка/модель - YAMAHA/MAJESTY. Календарний рік виготовлення-2006. Дата першої реєстрації - 15.06.2006. Номер кузова - VIN НОМЕР_2 . Тип двигуна-бензин, об`єм - 124 cm3», код УКТЗЕД було здійснено із звільненням від оподаткування митними платежами (ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість), з застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Оскільки, оформлений транспортний засіб, з наявним в описі товару, у 31 графі митної декларації, не є велосипедом з допоміжним двигуном то відповідно він відноситься до категорії «мотоцикли (включаючи мопеди)». Тобто, «мопеди» є різновидом мотоциклів та їхнє митне оформлення слід було здійснювати із звільненням від оподаткування митними платежами, з застосуванням пільги за кодом « 311». Вважає, що декларування та митне оформлення товару по зазначеній митній декларації здійснено правомірно, з дотриманням митного законодавства України, і без порушень, а відтак і відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що Закон № 2142-ІХ, передбачає звільнення від сплати ПДВ, акцизного податку та ввізного мита операції під час ввезення (пересилання) на митну територію України для вільного обігу громадянами - автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб і більше, транспортних засобів для перевезення вантажів. При цьому Законом № 2142 не передбачено застосування преференцій за кодом « 311» при ввезенні таких транспортних засобів як «мопед», «скутер», «моторолер», «трицикл», що ввозились на митну територію України громадянами. Отже, при ввезенні таких транспортних засобів як «мопед», «скутер», «моторолер», «трицикл», зазначена митна декларація повинна була бути відмовлена позивачем в митному оформленні по причині неправомірного застосування преференції зі сплати митних платежів. Таким чином, позивачем, всупереч вимог Закону № 2142, пункту 2 ч. 1 ст. 292 Митного кодексу України, пунктів 4.5 та 4.9 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, не було здійснено належної перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні за МД № UA209200/2022/001327 від 27.04.2022, що призвело до несплати митних платежів (безпосередньо під час митного оформлення) у загальній сумі 13 276,53 грн. Зазначене свідчить про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків. З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 08.03.2023 здійснено перехід із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.03.2023.

22.03.2023 підготовче засідання відкладено на 04.04.2023 у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги на території України через загрозу ракетного удару.

04.04.2023 підготовче засідання відкладено на 12.04.2023 у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги на території України через загрозу ракетного удару.

12.04.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку із перебуванням головуючого-судді на лікарняному.

03.05.2023 підготовче засідання відкладено на 10.05.2023 у зв`язку із неявкою сторін.

10.05.2023 підготовче засідання відкладено на 23.05.2023 для витребування додаткових доказів.

23.05.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 21.06.2023.

21.06.2023 суд заслухав вступне слово позивача, його представника та представника відповідача. Оголошено перерву в судовому засіданні до 05.07.2023.

05.07.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 12.07.2023.

12.07.2023 в судове засідання сторони не з`явились, належним чином були повідомлені про дату час та місце судового розгляду справи. 11.07.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про здійснення розгляду справи в письмовому провадженні. З огляду на викладене, відповідно до ст. 205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши вступне слово позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Наказом Львівської митниці від 27.12.2022 №340-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці та створено дисциплінарну комісію.

Відповідно до Протоколу №2 засідання дисциплінарної комісії від 20.01.2023, комісією, створеною відповідно до наказу Львівської митниці від 26.09.2022 № 157 «Про проведення перевірки з окремих питань», проведено перевірку з окремих питань з метою з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами відділів митного оформлення Львівської митниці вимог законодавства України та нормативно-правових актів при здійсненні митного контролю та оформлення товарів, транспортних засобів, за згаданими в Доповідній записці керівника Робочої групи, директора Департаменту контролю та адміністрування митних платежів ОСОБА_2 від 15.09.2022 №15-01/818 (вх. Львівської митниці № 26026/4-08 від 08.08.2022).

На підставі зібраних в ході перевірки документів та матеріалів, комісія, створена відповідно до наказу Львівської митниці від 26.09.2022 № 157 «Про проведення перевірки з окремих питань», встановила (акт перевірки №7.4-28-10-01/75/330 від 16.12.2022), що 27.04.2022 за митною декларацією № UA209200/2022/001327 здійснено митне оформлення товару «Моторолер, бувший у вжитку, марка/модель - YAMAHA/MAJESTY. Календарний рік виготовлення - 2006. Дата першої реєстрації - 15.06.2006. Номер кузова - VIN НОМЕР_2 . Тип двигуна - бензин, об`єм - 124 см3.» із наданням звільнення від оподаткування митними платежами (код пільги « 311»). Митні формальності за даною митною декларацією здійснено державним інспектором ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці Бондарем Артемом Валерійовичем (ОНП Львівської митниці № 599, ПМК № 599).

На підставі зібраних в ході здійснення дисциплінарного провадження документів, матеріалів та пояснень, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають вирішальне значення для розгляду дисциплінарної справи, дисциплінарна комісія відповідача дійшла висновку, що державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 під час митного оформлення 27.04.2022 товару «Моторолер, бувший у вжитку, марка/модель - YAMAHA/MAJESTY. Календарний рік виготовлення - 2006. Дата першої реєстрації - 15.06.2006. Номер кузова - VIN НОМЕР_2 . Тип двигуна - бензин, об`єм - 124- см3» за митною декларацією від 27.04.2022 №UА209200/2022/001327 не здійснено належної перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні, чим порушено вимоги Закону України від 24 березня 2022 року № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», пункту 2 частини першої статті 292 Митного кодексу України, пунктів 4.5 та 4.9 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/2167, не дотримано вимог п.п. 3.1, 3.2 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок», затвердженої в.о. начальника Львівської митниці Іллею Ніжніковим, та вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України Про державну службу», що призвело до несплати митних платежів (безпосередньо під час митного оформлення) у загальній сумі 13 276,53 гривень.

Під час розгляду матеріалів дисциплінарної справи дисциплінарною комісією установлено, що державний інспектор відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_3 станом на даний час має дисциплінарні стягнення - догана (наказ Львівської митниці від 29.08.2022 № 124-дс), догана (наказ Львівської митниці від 17.11.2022), зауваження (наказ Львівської митниці від 24.11.2022 № 300-дс), однак на момент вчинення дисциплінарного проступку (станом на 27.04.2022) дисциплінарні стягнення в нього були відсутні.

Дисциплінарним провадженням встановлено наявність обставин, які відповідно до положень частин 2 та 3 статті 67 Закону України «Про державну службу» можуть пом`якшувати відповідальність ОСОБА_1 , а саме його позитивна характеристика та відсутність на момент вчинення дисциплінарного проступку дисциплінарних стягнень.

Наявність обставин, які відповідно до положень частини 4 статті 67 Закону України «Про державну службу» обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , не встановлено.

За результатами здійснення дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією відповідача зроблено висновок, що державним інспектором відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 , вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», за вчинення якого, згідно положень частин 2 та 3 статті 66, пунктів 2 та 3 частини 2 статті 67 Закону країни «Про державну службу» може бути застосована догана.

Наказом в.о. начальника Львівської митниці О. Шахрая від 02.02.2023 №62-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» до позивача застосовано дисциплінарне стягнення догану.

Суд встановив, що за митною декларацією № UA209200/2022/001327 позивач здійснив митне оформлення товару «Моторолер, бувший у вжитку, марка/модель - YAMAHA/MAJESTY. Календарний рік виготовлення - 2006. Дата першої реєстрації - 15.06.2006. Номер кузова - VIN НОМЕР_2 . Тип двигуна - бензин, об`єм - 124 см3.». Митне оформлення було здійснено із звільненням від оподаткування митними платежами (ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість), з застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із оскаржуваним наказом відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України від 28.06.1991 №254к/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Перевіряючи оскаржені рішення на предмет відповідності критеріям правомірності, суд зазначає наступне.

Суд здійснює перевірку юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржених рішень крізь призму положень частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналізуючи оскаржене рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» вказано, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: взяти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Стаття 43 Конституції України проголошує, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтями 2, 5-1 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) закріплено право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державну службу» державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3)забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4)здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5)управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6)управління персоналом державних органів; 7)реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про державну службу» вказаний Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

За змістом статті 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень, крім випадків, передбачених частиною 6 вказаної статті.

Згідно з частиною 1 статті 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених згаданим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому згаданим Законом.

Частиною 1 статті 65 Закону України «Про державну службу» передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених згаданим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Одним з видів дисциплінарних проступків є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу»).

Згідно з положеннями частини 1 статті 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини 2 статті 65 згаданого Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Згідно з приписами частини 1 статті 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення (частина 1 статті 77 Закону України «Про державну службу»).

Оскаржене рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани прийняте у зв`язку зі вчиненням дисциплінарного проступку передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, із врахуванням частин 2 та 3 статті 67 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із наявністю обставин, що пом`якшують відповідальність позивача як державного службовця, зокрема, попередня бездоганна поведінка, відсутність дисциплінарних стягнень на момент вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідач зробив висновок, що позивачем, під час митного оформлення товару «Моторолер, бувший у вжитку, марка/модель - YAMAHA/MAJESTY. Календарний рік виготовлення - 2006. Дата першої реєстрації - 15.06.2006. Номер кузова - VIN НОМЕР_2 . Тип двигуна - бензин, об`єм - 124 см3» за митною декларацією від 27.04.2022 №UА209200/2022/001327 не здійснено належної перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні, чим порушено вимоги Закону України від 24 березня 2022 року № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», пункту 2 частини першої статті 292 Митного кодексу України, пунктів 4.5 та 4.9 розділу IV Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/2167, не дотримано вимог п.п. 3.1, 3.2 Посадової інструкції державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок», затвердженої в.о. начальника Львівської митниці Іллею Ніжніковим, та вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України Про державну службу», що призвело до несплати митних платежів (безпосередньо під час митного оформлення) у загальній сумі 13 276,53 гривень, внаслідок чого ним вчинено дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу».

Оцінюючи підставність висновків відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суд зазначає таке.

Законом України від 24.03.2022 №2142-IX (який набрав чинності 06.04.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» внесено до Податкового кодексу України такі зміни:

У розділі XX «Перехідні положення»: пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».

Також, згаданим Законом 2142-ІХ, згідно з його Прикінцевими та перехідними положеннями, внесено зміни до МК України у розділі XXI «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено, зокрема, пунктом 9-11 такого змісту:

« 9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей:

1) звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

Суд встановив, що транспортний засіб, який було оформлено за митною декларацією від 27.04.2022 №UА209200/2022/001327, було ввезено на митну територію України під час дії Закону №2142-IX.

Водночас відповідач вважає, що позивач, здійснюючи митні формальності за вказаною митною декларацією, протиправно застосував пільги, визначені Законом 2142-ІХ, оскільки вказаним Законом не передбачено застосування преференцій за кодом « 311» при ввезенні таких транспортних засобів як «мопед», «скутер», «моторолер», «трицикл», що ввозились на митну територію України громадянами. Отже, при ввезенні таких транспортних засобів як «мопед», «скутер», «моторолер», «трицикл», зазначена митна декларація повинна бути відмовлена позивачем в митному оформленні по причині неправомірного застосування преференції зі сплати митних платежів.

Суд не погоджується з такими аргументами відповідача з огляду на таке.

Згідно з ст. 1 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МК України) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Статтею 3 МК України визначено особливості застосування законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, і частиною 1 цієї статті передбачено, що при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Статтею 74 МК України визначено, що митний режим імпорту (випуску для вільного обігу) - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей випускаються для вільного обігу на митній території України.

Відповідно до ст. 270 МК України визначено, що правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Згідно зі ст. 278 МК України, п. 187.8 ст. 187 та п. 216.4 ст. 216 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати митних платежів (в тому числі мита) у разі ввезення товарів на митну територію України є, зокрема, дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення.

Статтею 281 МК України передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України зокрема - у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом.

Згідно з ст. 292 митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України:

1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами;

2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано;

3) при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень цього Кодексу не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Відповідно до ст. 294 МК України об`єкт та база оподаткування митними платежами під час переміщення товарів через митний кордон України визначаються відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України.

Згідно з ст. 295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи. Для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання митному органу митної декларації на товари, а в разі якщо митне оформлення здійснюється без подання митної декларації, - на день його здійснення.

Відповідно до пп. 17.1.4 п. 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право користуватися податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктами 30.1., 30.3 ст. 30 Податкового кодексу України визначено, що податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Згідно п.30.2 цієї статті - підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. (…) Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Як вже зазначав суд, Законом 2142-ІХ, згідно Прикінцевих та перехідних положень, внесено зміни до Митного кодексу України у розділі XXI «Прикінцеві та перехідні положення»: доповнено, зокрема, пунктом 9-11 такого змісту:

« 9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану", але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.».

Згідно з УКТ ЗЕД до товарної позиції 8711 відносяться: мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них; коляски. За кодом 8711 20 10 00 класифікуються моторолери, які входять до товарної під позиції 8711 20 яка має опис «Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 50 куб. см, але не більш як 250 куб. см.».

Відповідно до Пояснень до товарної позиції 8711 - до цієї товарної позиції включається група двоколісних транспортних засобів із двигуном, які розраховані переважно на перевезення людей. На додаток до мотоциклів традиційного типу до цієї товарної позиції включаються моторолери, що відрізняються невеликими колесами та наявністю горизонтальної платформи, яка з`єднує передню і задню частини моторолера; мопеди, обладнані умонтованим двигуном і педальною системою, а також велосипеди з установленим допоміжним двигуном.

Товарна позиція 8711 згідно з УКТ ЗЕД поділяється на 7 товарних під позицій (залежно від характеристик двигуна), в яких, зокрема і згідно підпункту 215.3.7 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, кодам товарів згідно з УКТ ЗЕД відповідають наступні описи:

- 8711 10 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна не більш як 50 куб. см.;

- 8711 20 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 50 куб. см, але не більш як 250 куб. см.;

- 8711 30 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 250 куб. см, але не більш як 500 куб. см.;

- 8711 40 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 500 куб. см, але не більш як 800 куб. см.;

- 8711 50 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них, з поршневим двигуном внутрішнього згоряння, з кривошипно-шатунним механізмом і робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 800 куб. см.;

- 8711 60 - Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з колясками або без них, з електричним двигуном для пересування;

- 8711 90 - Інші мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допоміжним двигуном, з колясками або без них; коляски.

Відповідно до наказу Державної митної служби України від 14.07.2020 № 256 «Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» в поясненнях до товарної позиції 8711 вказано: «На додаток до мотоциклів традиційного типу до цієї товарної позиції включаються моторолери, що відрізняються невеликими колесами та наявністю горизонтальної платформи, яка з`єднує передню і задню частини моторолера; мопеди, обладнані умонтованим двигуном і педальною системою, а також велосипеди з установленим допоміжним двигуном».

Згідно абз. 60 п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, мотоцикл це двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг.

Постанова Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 № 1166 «Про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються» встановлює, що мотоцикл це колісний засіб із двома колесами, об`єм циліндрів двигуна якого більше 50 куб. сантиметрів за умови, що в силовій установці застосовано двигун внутрішнього згоряння, і незалежно від застосованої силової установки максимальна конструктивна швидкість якого перевищує 50 кілометрів на годину.

Оскільки, оформлений транспортний засіб, з наявним в описі товару, у 31 графі митної декларації, словом «моторолер», відноситься до категорії «мотоцикли».

Крім цього, із долученої до матеріалів справи копії техпаспорту (із засвідченим перекладом українською мовою) транспортного засобу YAMAHA/MAJESTY, номер кузова - VIN НОМЕР_2 , який ввозився за митною декларацією від 27.04.2022 №UА209200/2022/001327, судом встановлено, що у графі «вид транспорту» вказано «мотоцикл».

Також у матеріалах справи наявна копія довідки №27/04/2022-IV від 27/04/2022 про технічні характеристики колісного транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України, виданої кваліфікаційним оцінювачем ОСОБА_4 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №61/21 від 27.01.2021), яка, зокрема, була підставою для оформлення МД від 27.04.2022 №UА209200/2022/001327. Відповідно до вказаної довідки, тип КТЗ YAMAHA/MAJESTY, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 зазначено як «мотоцикл».

Враховуючи наведене, «моторолери» є різновидом мотоциклів, а тому їхнє митне оформлення можна було здійснювати із звільненням від оподаткування митними платежами, з застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Тому, суд висновує, що декларування та митне оформлення товару по зазначеній вище митній декларації здійснено правомірно, з дотриманням митного законодавства України, і без порушень, а відтак у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Щодо підставності застосування дисциплінарного стягнення догани до позивача, то суд зазначає таке.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державну службу»).

Одним з видів дисциплінарних проступків є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п. 5 ч. 2 цієї ж статті).

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків (ч. 1 ст. 67 Закону України «Про державну службу»).

Таким чином, дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується певним органом до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення (ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника, тощо).

Відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення, також виходив з того, що вчинення позивачем протиправних дій при здійсненні митних формальностей призвело до зменшення надходжень до державного бюджету на суму 13276,53 грн.

Однак суд зауважує, що у матеріалах дисциплінарної справи відсутні докази, що підтверджують зазначену суму. З огляду на зазначене, суд вважає цей висновок відповідача необґрунтованим.

Також відповідач не надав суду жодних доказів того, що позивач мав намір, бажання і мету усупереч законодавству зменшувати надходження до бюджету внаслідок здійснення митних формальностей.

Таким чином, відповідач не довів, що в діях позивача при здійсненні митних формальностей були ознаки суб`єктивної сторони складу дисциплінарного проступку, а саме вини.

Отже, відповідач зробив помилковий висновок про наявність підстав про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки не довів суду вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд висновує, що приймаючи оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач не врахував усі дійсні обставини справи при проведенні дисциплінарного провадження, результати якого стали підставою для видання оскарженого наказу. Як наслідок відповідач зробив помилковий висновок про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, і відповідно про наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці О. Шахрая від 02.02.2023 за №62-дс «Про застосування дисциплінарного стягнення» щодо ОСОБА_1 .

3. Стягнути з Львівської митниці (вул. Костюшка, 1, м. Львів, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 25.07.2023 року.

Суддя Костецький Н.В.