Справа № 367/377/23
Суддя: Третяк Я. М.
Дата ухвалення: 2023-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/377/23
Провадження №2-а/367/115/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Третяк Я.М.,

за участю:

секретаря судових засідань - Люліної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, Департамента патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Самойленко А.В. звернувся до суду з позовом до ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, третя особа - ГУ НП в Київській області, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 787426 від 03.01.2023 та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серія БАД №787426 від 03.01.2023 поліцейським СРПП ВП № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області сержантом поліції Слободенюком Д.А., було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

Вказує, що зі змісту постанови від 03.01.2023 вбачається, що 03.01.2023 о 16 год.30 хв. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Незалежності в м. Сквира Київської області, при цьому не мала права керування вищезазначеним транспортним засобом, чим порушила п.п. 2.1 (а) ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 126 КУпАП України.

Адвокат Самойленко А.В. наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вказане порушення є незаконною, виходячи з того, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України №184 від 03.03.2022 у період воєнного стану особа допускається до керування транспортним засобом за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого вперше, строк дії якого закінчився.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 12.01.2023 зазначену цивільну справу розподілено в провадження судді Ірпінського міського суду Київської області Третяк Я.М.

Ухвалою суду від 10.02.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 162 КАС України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 163 КАС України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

Ухвалою суду від 02.03.2023 залучено до участі у вказаній справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції, ухвалою суду від 12.04.2023 до участі в справі залучено в якості співвідповідача Головне управління Національної поліції в Київській області.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України відповідачам було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву, однак відповідачі не подали до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань, тому відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

12.04.2023 від представника позивач ОСОБА_1 - адвоката Самойленка А.В. надійшла заява, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі серії БАД №787426 - 03.01.2023 о 16 год.30 хв. водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Незалежності в м. Сквира Київської області, при цьому не мала права керування вищезазначеним ТЗ, чим порушила п.п. 2.1 (а) ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Поряд з цим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжено.

Підпунктом 1 пункту 1 постанови КМУ № 184 від 03.03.2022 встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Як видно із матеріалів справи ОСОБА_1 видавалося посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 26.12.2020 вперше на 2 роки, строк дії якого закінчився під час дії воєнного стану, а саме 26.12.2022.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що, хоча станом на 03.01.2023 строк дії водійського посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 закінчився, однак в силу приписів Постанови КМУ №184 від 03.03.2022 вона мала право керувати транспортним засобом категорії «В», однак, інспектором поліції під час винесення оскаржуваної постанови цього не було прийнято до уваги.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З урахуванням наведеного, в даному випадку слід окремо зазначити, що відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку, що інспектор відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області в порушення вимог ст. 280 КУпАП не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винний позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, за викладених у постанові обставин, на думку суду, є недоведеним та не тягне за собою відповідальність за визначеною частиною статті КУпАП.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У той же час, в порушення вказаних вимог, інспектором не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, відповідачі, які отримали ухвалу про відкриття провадження у справі, не надали суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності дій інспектора, у встановлений строк відзив на позов із викладенням заперечень проти нього не подали.

У даному випадку, суду не надано доказів наявності в діях позивача ознак складу правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, викладених в оскаржуваній постанові від 03.01.2023 обставин.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що під час розгляду справи не доведено правомірність дій поліцейського при складанні оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови серії БАД № 787426 від 03.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП України та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, при розгляді справ про адміністративне правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції, яким в даному випадку є Головне управління Національної поліції у Київській області, оскільки оскаржувана постанова прийнята поліцейським СРПП відділу поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

З урахуванням викладеного, з огляду на відсутність клопотань позивача про заміну відповідачів відділу поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області та Департамента патрульної поліції належним Головним управлінням Національної поліції в Київській області в задоволенні позовних вимог до відповідачів відділу поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області та Департамента патрульної поліції необхідно відмовити.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 139 КАС України стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 6-9, 244-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділу поліції №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, Департамента патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії БАД № 787426 від 03.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Я.М.Третяк