Справа № 160/17846/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 липня 2023 року Справа № 160/17846/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши у місті Дніпрі позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської митниці про визнання протиправною та скасування постанови, -

УСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Дніпровської митниці, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову по справі про порушення митних правил №0029/11000/23 ввід 12.07.2023 року.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2023 року, адміністративну справу передано на розгляд судді Ількову В.В.

Суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, з матеріалів справи слідує, що у позовній заяві позивачем ставиться питання про порушення відповідачем вимог Митного кодексу України під час прийняття постанови про порушення митних правил.

Спірною постановою ОСОБА_1 визнано винним у порушені митних правил, передбачених ч.3 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд звертає увагу, що провадження у справах про порушення митних правил, за які передбачена адміністративна відповідальність, розгляд справ про порушення митних правил, накладення адміністративних стягнень, оскарження постанов суду у справах про порушення митних правил здійснюється у порядку, передбаченому Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Розділом XIX Митного кодексу України визначено порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил.

Відповідно до ст.529 Митного кодексу України визначено, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, спори з приводу рішень, дій чи бездіяльності митних органів у справах про порушення митних правил, розгляд яких віднесено до компетенції місцевих судів не підлягають розгляду окружними адміністративними судами.

Частиною 3 ст. 469 Митного кодексу України передбачено, що видача без дозволу митного органу або втрата товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.458 Митного кодексу України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ч.2 ст. 459 Митного кодексу України визначено, що суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Таким чином, провадження у справах про порушення митних правил, за які передбачена адміністративна відповідальність, розгляд справ про порушення митних правил, накладення адміністративних стягнень, оскарження постанов суду (судді) у справі про порушення митних правил здійснюються у порядку, передбаченому Митним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення та не належать до компетенції окружних адміністративних судів.

Передачу справ з одного суду до іншого суду визначено положеннями статті 29 КАС України.

Згідно п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана (ч.ч. 1, 2 ст. 30 КАС України).

Статтею 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Дослідженням змісту позову не встановлено вимог, які б були підсудні окружному адміністративному суду, що б за правилами ч. 3 ст. 21 КАС України зумовлювало належність цього спору до підсудності Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до вимог статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України, прийняте судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу, є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Крім того, слід зазначити, що судом враховується рішення Європейського суду з прав людини (далі Суд) від 20.07.2016 року у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви №29458/04, №29465/04), у якому зазначено, що відповідно до прецидентної практики Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v.Austria), заява №7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. (...) фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Оскільки предметом даного позову є оскарження рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та враховуючи положення ч. 1 ст. 25 КАС України, згідно якої адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором Позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням Відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи те, що зареєстрованим місцезнаходженням Дніпровської митниці є місто Дніпро, вул. Княгині Ольги, будинок 22, а позивачем оскаржується постанова по справі про порушення митних правил № 0029/11000/23 від 12 липня 2023 року, яка винесена митним органом, а також, те, що позивач самостійно обрав підсудність цієї справи, на думку суду, цей позов підсудний місцевому загальному суду, а саме Кіровському районному суду м.Дніпропетровська, як адміністративному суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що адміністративна справа №160/17846/23 підлягає передачі на розгляд Кіровському районному суду м.Дніпропетровська, як адміністративному суду.

Керуючись статтями 29, 30, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу ОСОБА_1 до Дніпровської митниці про визнання протиправною та скасування постанови передати на розгляд до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, за підсудністю.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Дніпровська митниця (49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22, ).

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Ільков