Справа № 320/21299/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

19 липня 2023 року справа № 320/21299/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з безпеки на транспорті щодо не закриття проваджень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, за якими винесено постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії ВМ №00009457 від 01.02.2022, ВМ №00009026 від 26.01.2022, ВМ №00008767 від 14.01.2022, ВМ №00008338 від 18.01.2022, ВМ №00006934 від 11.01.2022, ВМ №00005726 від 04.01.2022, ВМ №00005704 від 04.01.2022, ВМ №00005695 від 04.01.2022, ВМ №00004962 від 29.12.2021, ВМ №00004537 від 23.12.2021, ВМ №00004352 від 22.12.2021, ВМ №00004184 від 21.12.2021, ВМ №00009152 від 27.01.2022, ВМ №00008773 від 24.01.2022, ВМ №00008695 від 21.01.2022, ВМ №00006888 від 11.01.2022, ВМ №00004974 від 29.12.2021, ВМ №00004608 від 23.12.2021, ВМ №00008768 від 24.01.2022;

- зобов`язати Державну службу України з безпеки на транспорті закрити вищенаведені провадження на підставі п. 6 ст. 247, ст. 302 КУПАП через скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність, та, відповідно, звернутися з заявами про повернення виконавчих документів до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

У силу положень пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви №№ 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття суд, встановлений законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 125 Конституції України, з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства; 5) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу; 16) спорах щодо здійснення державного регулювання, нагляду і контролю у сфері медіа.

Аналіз вказаних вище норм, дає підстави для висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій та у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з позовних вимог, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Державної служби України з безпеки на транспорті щодо не закриття проваджень у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, за якими винесено постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності серії ВМ №00009457 від 01.02.2022, ВМ №00009026 від 26.01.2022, ВМ №00008767 від 14.01.2022, ВМ №00008338 від 18.01.2022, ВМ №00006934 від 11.01.2022, ВМ №00005726 від 04.01.2022, ВМ №00005704 від 04.01.2022, ВМ №00005695 від 04.01.2022, ВМ №00004962 від 29.12.2021, ВМ №00004537 від 23.12.2021, ВМ №00004352 від 22.12.2021, ВМ №00004184 від 21.12.2021, ВМ №00009152 від 27.01.2022, ВМ №00008773 від 24.01.2022, ВМ №00008695 від 21.01.2022, ВМ №00006888 від 11.01.2022, ВМ №00004974 від 29.12.2021, ВМ №00004608 від 23.12.2021, ВМ №00008768 від 24.01.2022 та зобов`язати Державну службу України з безпеки на транспорті закрити вищенаведені провадження на підставі п. 6 ст. 247, ст. 302 КУПАП через скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність, та, відповідно, звернутися з заявами про повернення виконавчих документів до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач дізнався про факти притягнення його відповідачем до адміністративної відповідальності (винесення вищенаведених постанов) лише після накладеного 30.05.2022 державним виконавцем арешту на майно та рахунки позивача, після чого ознайомився із постановами державної виконавчої служби про відкриття виконавчих проваджень у Автоматизованій системі виконавчих проваджень. Позивач, не погоджуючись з законністю здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення за вищенаведеними постановами та їх примусовим виконанням, 07.03.2023 поштовим зв`язком скерував заяву до Укртрансбезпеки з вимогою закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення у сферах з забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, за якими винесено постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі п. 6 ст. 247, ст. 320 КУпАП через скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність, а також з вимогою скерувати заяви про повернення виконавчих документів (вищенаведених постанов) до Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ). 21.03.2023 з офіційної електронної поштової скриньки відповідача представником позивача отримано відповідь Укртрансбезпеки від 20.03.2023 №2340/3.7/15-23, згідно з якою викладені у заяві позивача вимоги залишено без задоволення. Така відповідь та позиція відповідача на думку позивача є бездіяльністю, що порушує законні права та інтереси позивача, оскільки провадження у справах про адміністративні правопорушення за вищевикладеними постановами підлягають закриттю.

Позивач вказує, що у порушення вимог КУпАП триває провадження у справах про адміністративне правопорушення за вищенаведеними постановами та примусове їх виконання органами державної виконавчої служби. Враховуючи положення ст.ст. 247, 300-2, 302 КУпАП та скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність для ОСОБА_1 , розпочаті Укртрансбезпекою провадження у справах про адміністративні правопорушення підлягають закриттю, а виконавчі документи (постанови) - поверненню з примусового виконання.

Отже з позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує бездіяльність Державної служби України з безпеки на транспорті щодо не закриття проваджень у справах про адміністративні правопорушення за постановами про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, провадження у справах про адміністративні правопорушення, за які передбачена адміністративна відповідальність, розгляд справ про адміністративне правопорушення, накладення адміністративних стягнень, оскарження постанов суду (судді) у справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення і не належить до компетенції окружних адміністративних судів.

Стаття 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, згідно з частиною першою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, слід відмовити.

З огляду на те, що дану позовну заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суд зазначає, що такий спір підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.5 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 19, 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Роз`яснити заявникові, що даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом як адміністративним судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Копію ухвали разом з адміністративним позовом та доданими до нього документами надіслати позивачу, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Повний текст ухвали складений та підписаний 19.07.2023.

Суддя Кушнова А.О.