Справа № 340/8461/21
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2023-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 червня 2023 року м. Дніпросправа № 340/8461/21
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрально військово-лікарською комісії Збройних Сил України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 року (головуючий у першій інстанції Момонт Г.М.) в адміністративній справі №340/8461/21 за позовом ОСОБА_1 до Центрально військово-лікарською комісії Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центрально військово-лікарською комісії Збройних Сил України (далі відповідача, ЦВЛК ЗСУ), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльності Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва) ОСОБА_2 , пов`язаного з захистом Батьківщини;

- зобов`язати Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України прийняти до розгляду та переглянути заяву з поданими до заяви документами щодо встановлення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із проходженням військової служби;

- зобов`язати Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України скасувати Протокол №2531 від 8 липня 2015 року та винести новий протокол у якому вказати що «захворювання та причина смерті ОСОБА_2 , так пов`язані із захистом Батьківщини».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 року позовні вимоги задоволені частково, а саме суд: визнав протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України щодо відмови у перегляді причинного зв`язку захворювання та смерті ОСОБА_2 , відображеного у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2531 від 08 липня 2015 року; зобов`язав Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України переглянути причинний зв`язок захворювання та смерті ОСОБА_2 , відображений у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2531 від 08 липня 2015 року та встановити причинний зв`язок захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , у формулюванні, передбаченому підпункту «ґ» пункту 21.5 розділу ІІ Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. №402: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини». У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове яким відмовити у задоволені у позовних вимогах.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що синдром Малорі-Вейса, що стало причиною смерті ОСОБА_2 є гострим хірургічним захворюванням. Гостре захворювання виникає в результаті короткого впливу отруйних речовин або шкідливих чинників. Якщо якийсь фактор впливав на людину впродовж певного часу, ефект від нього накопичувався тривалий термін, то це хронічне захворювання.

Документів, які підтверджують, що в період служби та безпосередньої участі в АТО у ОСОБА_2 виникли вищезазначені захворювання, які могли б стати причиною синдроми Малорі-Вейса і як наслідок смерті ні відповідачу, ні до суду не надавались.

У ОСОБА_2 була виявлена защемлена коса правобічна пахова грижа (К40 за МКХ-10), яка була усунута методом натяжної герніопластики (аллогерніопластика за Ліхтенштейном) і яка жодним чином не може спровокувати синдром Малорі-Вейса, на відміну від грижі стравохідного отвору діафрагми ( Q40.1 за МКХ-10, Q 40 - Інші вроджені аномалії (пороки розвитку) верхньої частини травневого тракту).

Відповідно до підпункту "ґ" пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008р. № 1109/15800 (зі змінами) (далі Положення № 402), постанови ВЛК про причинний зв язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в формулюванні захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини , якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту (під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів).

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

Враховуючи вищезазначене, відсутні підстави для встановлення причинного зв`язку захворювання що призвело до смерті ОСОБА_2 із захистом Батьківщини.

Крім того, зобов`язавши Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України встановити причинний зв`язок захворювання, яке призвело до смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , у формулюванні, передбаченому підпункту «і» пункту 21.5 розділу II Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. №402: Захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини суд завідомо прийняв рішення про наявність причинного зв`язку захворювання, яке призвело до смерті ОСОБА_2 із захистом Батьківщини, таким чином перебравши на себе повноваження ЦВЛК ЗС України та порушивши дискреційні повноваження ЦВЛК ЗС України. ВЛК надано виключне право визначення наявності чи відсутності причинного зв`язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтв з військовою службою в кожному випадку та здійснювати вибір формулювання в якому приймається постанова ВЛК з виключного переліку визначеного в пунктах 21.5 та 21.6 глави 21 розділу II Положення. Жоден інший орган влади не може брати на себе відповідні повноваження.

Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просила відмовити у задоволені скарги, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_2 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період з 02.09.2014 р. зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 (а.с.31).

ОСОБА_2 з 06.11.2014 р. по 20.02.2015 р. проходив військову службу у складі сил та засобів сектору «С», які залучалися та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань, що підтверджується витягами із наказів керівника сектору «С» (по стройовій частині) від 08.11.2014 р. №98, від 12.01.2015 р. №12, від 05.03.2015 р. №65 (а.с.20-25, 27-30, 90-91, 94-97) та довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України (а.с.26).

03.03.2015 р. ОСОБА_2 направлено до Військового клінічного центру м. Дніпропетровська із діагнозом закритий перелом 5 п`ястної кістки з помірною кутовою деформацією уламків у долоневий бік (а.с.32).

З огляду на виписний епікриз №843 ОСОБА_2 26.03.2015 р. проведено операцію грижоперетину, ліквідацію защемлення, аллогерніопластику по Ліхтенштейну праворуч (а.с.35-36, 87).

Відповідно до епікризу №6180 ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні №1 Кіровоградської обласної лікарні з 06.04.2015 р. по 18.04.2015 р. з діагнозом слабоконсолідований підголовчатий перелом V-п`ястної кістки правої кисті із кутовим зміщенням; розгинальна контрактура міжфалангових суглобів правої кисті; підшкірна докальна гематома верхньої третини лівої голені (а.с.37, 88).

ОСОБА_2 29.04.2015 р. проведено медичний огляд ВЛК ВМКЦ ЦР. Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 29.04.2015 р. стан після усунення защемлення правобічної косої пахової грижі (26.03.2015 р.) пластики пахового каналу по Ліхтенштейну з тимчасовим порушенням функції. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби, потребує звільнення від виконання службових обов`язків на п`ятнадцять календарних днів (а.с.39).

14.05.2015 р. ОСОБА_2 направлено до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до служби в ЗС України з попереднім діагнозом: стан після усунення защемлення правобічної косої пахової кили (26.03.2015 р.) пластики пахового каналу по Ліхтенштейну з тимчасовим порушенням функції; консолідований перелом V п`ястної кістки правої кисті з кутовим зміщенням; розгинальна контрактура міжфалангового суглобу правої кисті; ІХС: дифузійний к-з; синусова тахикардія; НБПНПГ.СН 0. ФК 0 (а.с.40).

У медичній характеристиці старшого солдата ОСОБА_2 від 14.05.2015 р. зазначено, що під час проходження служби в ЗСУ 03.03.2015 р., в зоні проведення АТО під час виконання військових обов`язків отримав травму. Доставлений в лікарню м. Костянтинівка, де встановлено діагноз: п-м V п`яттної кістки з кутовим зміщенням кісткових уламків праворуч, проведено проведено гіпсову іммобілізацію правої кисті. Для подальшого лікування і дообстеження направлений в ОІ ВВ госпіталізований в хірургічне відділення з діагнозом: заміщена коса правобічна пахова кила. Проведено алогерніопластику по Ліхтенштейну (26.03.2015 р.). З 06.04.2015 р. по 18.04.2015 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні №1 КОЛ. 29.04.2015 р. рішенням ВЛК ВМКЦ ЦР визнано зв`язок захворювання з проходженням військової служби, рекомендовано звільнення від службових обов`язків строком на 15 календарних днів (а.с.41).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №134 від 18.05.2015 р. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у стаціонарі ВМКЦ ЦР ЗС України, причина смерті синдром Маллорі-Вейса (а.с.43-44, 86).

Згідно з витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2531 від 08.07.2015 р. захворювання старшого солдата ОСОБА_2 , 1961 року народження: «Синдром Маллорі-Вейса. Гостра крововтрата», яке стало причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №134 від 18.05.15 р., виданим ВМКЦ ЦР ЗС України (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 20.05.2015 року, видане міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції), - захворювання та причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби (а.с.50, 84).

ОСОБА_1 є членом сім`ї військовослужбовця, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служи, як дружина померлого ОСОБА_2 (а.с.15, 16).

19.05.2021 р. ОСОБА_1 звернулася до начальника військово-лікарської комісії Національного військово-лікарського клінічного центру із заявою про внесення змін до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2531 від 08.07.2015 р., а саме, що смерть старшого солдата ОСОБА_2 , 1961 року народження, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , «пов`язана з проходженням військової служби», замінити на «смерть пов`язана з захистом Батьківщини» (а.с.83).

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.05.2021 р. про зміну причинного зв`язку захворювань та причини смерті колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 , 1961 року народження, зазначених у витязі з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії з формулювання: «Захворювання та причина смерті, так, пов`язане з проходженням військової служби» на «Захворювання та причина смерті, так, пов`язане із захистом Батьківщини», Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України листом від 10.06.2021 р. №598/128 повідомлено, що смерть колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіонального відділу у результаті синдрому Маллорі-Вейса, гострої крововтрати. Синдром Маллорі-Вейса є гострим хірургічним захворюванням, яке проявляється надривом стінки шлунку або стравоходу та кровотечею. Враховуючи те, що причиною смерті ОСОБА_2 послужило гостре хірургічне захворювання, у ЦВЛК ЗС України відсутні підстави для перегляду постанови ЦВЛК від 08.07.2015 р. №2531 (а.с.49).

12.08.2021 р. ОСОБА_1 повторно подано до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України заяву про скасування постанови ВЛК та пов`язання захворювання старшого солдата ОСОБА_2 із захистом Батьківщини (а.с.46-47).

Листом від 28.08.2021 р. №598/732 Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України повідомлено ОСОБА_1 , що за результатом розгляду її попереднього звернення листом від 19.05.2021 р. ЦВЛК ЗС України надано відповідь (вих. №598/128 від 10.06.2021 р.) про відсутність підстав для перегляду причинного зв`язку гострого хірургічного захворювання (синдрому Маллорі-Вейса), що призвело до смерті ОСОБА_2 (а.с.48).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що сукупність встановлених судом фактів відповідає формулюванню підпункту «ґ» пункту 21.5 розділу ІІ Положення №402 «Захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини».

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до статті 4, 5 Закону №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час*.

Відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чинність цього Закону поширюється на:

сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів;

сім`ї осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, які загинули або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час участі в антитерористичній операції, захищаючи незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти;

Відповідно до ст.70 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992р. № 2801-XII, Військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" ( 2232-12 ) та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008р. за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За п.1.1 глави 1 розділу І Положення, Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення, Військово-лікарська експертиза це, зокрема: установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно пункту 1.3 глави 1 розділу І якого, основним завданнями військово-лікарської експертизи є, серед іншого: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Відповідно до пп.2.3.3 п.2.3 глави 2 Розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: серед іншого, розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

За приписами пп.2.3.4 п.2.3 глави 2 Розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, серед іншого: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Головного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово- лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Положення № 402 передбачено право ЦВЛК витребувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, водночас, даною нормою, не визначено коло осіб (органів, підприємств), у яких ЦВЛК має витребувати необхідні документи.

Пунктом 21.9 глави 21 Розділу ІІ Положення №402 закріплено, що визначення причинного зв`язку захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми), що призвело до смерті військовослужбовця, колишнього військовослужбовця, проводиться штатними ВЛК.

Відповідно до п.20.1 глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Згідно із п. 20.7 глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19. У випадку відсутності підстав для зміни або визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 цієї глави, протокол не складається, а заявнику надається письмове роз`яснення. (пункт 21.3 глави 21 розділу І Положення № 402)

Тобто, відповідач мав право надати заявнику роз`яснення лише у випадку відсутності підстав для визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв) у формулюваннях, передбачених пунктами 21.5, 21.6 глави 21 Положення №402, в іншому випадку, зобов`язаний був прийняти постанову із встановленням причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва).

За п. 21.30 глави 20 розділу ІІ Положення №402 Постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.4, 21.5 розділу II Положення.

У відповідності до пункту 21.5 Положення, Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" - якщо захворювання виникло, поранення (контузія, травма, каліцтво) одержане в період перебування в країнах, де велись бойові дії (Перелік країн затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.94р. N 63 ( 63-94-п ) "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (із змінами), далі - Перелік країн), і військовослужбовець визнаний учасником бойових дій.

Зазначена постанова приймається також, коли наявне захворювання за зазначений період служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається при хронічних, повільно прогресуючих захворюваннях, за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з країни, де велись бойові дії, або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період участі в бойових діях.

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Відповідно до пункту 21.7 глави 21 розділу І Положення № 402, постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001р. № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.02.2001р. за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

З огляду на абзац 3 пункту 21.8 глави ІІ Положення №402, прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Пунктом 21.25 глави ІІ Положення №402 передбачено, що при вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті.

Спірним питання у цій справі є прийняття постанови РВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв на підставі підпункту «д» пункту 21.5 пункту 21 розділу II Положення № 402.

Предметом оскарження є протокол ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, із формулюванням такого змісту: «Захворювання і причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».

Позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваного протоколу ЦВЛК ЗСУ не вірно визначено формулювання про причинний зв`язок захворювання та причину смерті вказавши "Так, пов`язані з проходженням військової служби". Згідно тверджень позивача, смерть трапилася внаслідок захворювання, яке досягло розвитку саме у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, як це передбачено пп. «г» п. 21.5 глави 21 розділу ІІ Положення №402. Отже, ВЛК мала скласти протокол із зазначенням причини смерті, як такої, що пов`язана із захистом Батьківщини.

Суд зазначає, що для визначення причинного зв`язку захворювань позивача із захистом Батьківщини ЦВЛК ЗС України необхідно встановити чи виникли його захворювання у періоди участі в антитерористичній операції, або захворювання, яке виникло до цього періоду, що є визначальною умовою стосовно кваліфікації смерті особи

У випадку виникнення захворювань у військовослужбовців, які брали участь в антитерористичній операції у період її проведення, якщо захворювання виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до діючої армії, досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, що мало місце у даному випадку, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються у формулюванні «Захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини».

Суд зазначає, що для визначення причинного зв`язку захворювань позивача із захистом Батьківщини необхідним є встановлення чи виникли захворювання позивача або чинники які вплинули на її виникнення в період його служби під час безпосередньої участі в Антитерористичній операції, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 18.08.2014 р. №109 проведеним медичним оглядом ВЛК у Кропивницькому МТЦК та СП 18.08.2014 р. встановлено, що ОСОБА_2 здоровий та придатний до військової служби (а.с.18).

Матеріали справи містять копії наказів керівника сектору «С» (по стройовій частині) від 08.11.2014 р. №98, від 12.01.2015 р. №12, від 05.03.2015 р. №65 (а.с.20-25, 27-30, 90-91, 94-97) відповідно до яких ОСОБА_2 у період з 06.11.2014 р. по 20.02.2015 р. проходив військову службу у складі сил та засобів сектору «С», які залучалися та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань.

03.03.2015 р. ОСОБА_2 отримав поранення внаслідок якого йому встановлено діагноз закритий перелом 5 п`ястної кістки з помірною кутовою деформацією уламків у долоневий бік (а.с.32, 33).

У період з 16.03.2015 р. по 03.04.2015 р. ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділі Кіровоградського обласного шпиталю для ветеранів війни (а.с.35-36).

У період з 06.04.2015 р. по 18.04.2015 р. ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділі Кіровоградської обласної лікарні (а.с.37, 38).

14.05.2015 р. командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 направлено ОСОБА_2 до Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до служби в Збройних Силах України (а.с.40).

Під час перебування на стаціонарі Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, причиною смерті встановлено ОСОБА_3 та гостру крововтрату (а.с.43).

Отже, на момент мобілізації ОСОБА_2 був здоровий, синдром ОСОБА_4 йому не діагностувався, військову службу проходив у складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 та був залучений до безпосередньої участі в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань, після отримання поранення перебував на лікування де у подальшому помер.

Захворювання, яке спричинило смерть ОСОБА_2 було виявлено після його смерті та при житті не діагностувалося.

Як вірно зазначено апелянтом, синдром Малорі-Вейса, що стало причиною смерті ОСОБА_2 є гострим хірургічним захворюванням. Гостре захворювання виникає в результаті короткого впливу отруйних речовин або шкідливих чинників. Якщо якийсь фактор впливав на людину впродовж певного часу, ефект від нього накопичувався тривалий термін, то це хронічне захворювання.

Відповідно до клінічного протоколу надання медичної допомоги хворим із синдромом Малорі-Вейса, шлунково-стравохідний розривно- геморагічний синдром (синдром Малорі-Вейса) це гостра кровотеча із розташованих уздовж розривів слизової оболонки кардіального відділу шлунка. Анамнез: захворювання найчастіше виникає при нестримному блюванні після переїдання, зловживання алкоголем на фоні хронічного гастриту, вікового атеросклерозу. Характерна відсутність виразкового анамнезу, наявність епізоду фізичного перенапруження, натужного кашлю.

Відповідно до Міжнародного класифікатора хвороб - 10 ( далі - МКХ- 10), синдром Малорі-Вейса (шлунково-травневий розривно-геморагічний синдром) відноситься до групи К22 - Інші хвороби стравоходу. Він проявляється розривом слизової оболонки в перехідній зоні між стравоходом і шлунком, характеризується повторною блювотою з ознаками травнево- шлункової * кровотечі. Фактори ризику: регулярне переповнення шлунка їжею* хронічні запальні хвороби шлунка і стравоходу ( як езофапт, хронічний гастрит, виразки стравоходу та кардіального відділу шлунку); регулярне вживання алкогольних напоїв; грижі стравохідного отвору діафрагми.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів проведення комплексного медичного обстеження позивача на час перебування на стаціонарному лікуванні, які б свідчили про відсутність відповідного захворювання під час лікування, або свідчили про виникнення безпосередньо під час лікування.

Також відповідачем не досліджувалось питання можливості того, що чинники які стали підставою для захворювання виникли та безпосередньо впливало під час безпосередньої участі в Антитерористичній операції.

Зазначене не досліджувалось відповідачем при прийняті оскаржуваного висновку.

Отже, у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази щодо вжиття відповідачем, при розгляді документів померлого будь-яких дій з метою належного встановлення обставин та чи виникло його захворювання, якими спричинена смерть саме в період служби та/або початок захворювання яких був в період перебування в лавах Збройних Сил України та безпосередньої участі в Антитерористичній операції.

Суд не приймає посилання апелянт на ненадання позивачем доказів, які підтверджують, що в період служби та безпосередньої участі в АТО у ОСОБА_2 виникли вищезазначені захворювання, оскільки відповідно до Положення № 403 саме відповідач уповноважений перевіряти та витребувати відповідні докази для встановлення всіх обставин.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду належних доказів підтвердження вчинення будь-яких дій передбачених Положеннями №402, щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, якими спричинена смерть, із захистом Батьківщини, та не надав до суду доказів зворотнього.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, вказані обставини свідчить про те, що захворювання у ОСОБА_2 виникнуло під час проходження ним військової служби, при цьому, у сукупності встановлених обставин зазначене свідчить про відповідність формулюванню підпункту «ґ» пункту 21.5 розділу ІІ Положення №402 «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

При цьому, за наслідком системного аналізу вказаних правових норм колегія суддів зазначає, що функції щодо встановлення причинного зв`язку смерті покладаються саме на ЦВЛК, з яких утворюються в установленому порядку, яке в своїй діяльності керуються Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Таке право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, визначення причинного зв`язку захворювання та смерті, є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд не може підміняти компетенцію іншого органу та приймати рішення про наявність причинного зв`язку смерті з профзахворюванням. Суду лише перевіряє правомірність дій та рішень відповідача, їх відповідність законам України та підзаконним нормативно-правовим актам.

Отже, суди позбавлені можливості оцінювати обґрунтованість медичних висновків при прийнятті певного рішення, оскільки не є спеціалізованими установами в медичній сфері, суди вправі перевірити законність висновку лише в межах дотримання процедури його прийняття, а оцінка підставності висновку виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального та процесуального права.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17.03.2020 справа №240/7133/19, від 08 серпня 2019 року справа №820/11362/15.

Враховуючи викладені вище правові норми та беручи до уваги дискреційні повноваження відповідача щодо встановлення причинного зв`язку смерті особи та захворювання, колегія суддів вважає, що ефективним способом відновлення порушених прав позивачів є зобов`язання Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України переглянути причинний зв`язок захворювання та смерті ОСОБА_2 , відображений у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2531 від 08 липня 2015 року.

У відповідності до ч. 1, 4 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. 311, 315, ч. 3, 4 ст. 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрально військово-лікарською комісії Збройних Сил України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 року в адміністративній справі №340/8461/21 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 року в адміністративній справі №340/8461/21 - змінити.

Змінити абзац третій резолютивної частини рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 в адміністративній справі №340/8461/21 виклаши його у наступній редакції:

«Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України переглянути причинний зв`язок захворювання та смерті ОСОБА_2 , відображений у протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №2531 від 08 липня 2015 року.»

У решті рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 в адміністративній справі №340/8461/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 14 червня 2023 року.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко