Справа № 380/3106/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/3106/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу -

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач, ОСОБА_1 ), у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача до бюджету податковий борг у сумі 11916,06 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що на час звернення до суду суми податків, які підлягають сплаті відповідачем, є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу. Відтак позивач звернувся до суду з позовом про стягнення відповідних сум.

Ухвалою суду від 06.03.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.07.2023 витребувано у позивача докази та продовжено строк розгляду справи.

На адресу суду від відповідача надійшла квитанція про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками у розмірі 14078,60 грн.

Від позивача на адресу суду надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх. № 41088 від 05.06.2023) у якій просить стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 11916,06 грн. В обґрунтування такої заяви вказав, що станом на 09.02.2023 в ІКП ОСОБА_1 відповідно до нарахувань по податку на нерухоме майно (житлова нерухомість) за 2016-2020 обліковувалась заборгованість на суму 1544,13 грн по Івано-Франківській ТГ та за період 2019-2020 на суму 25994,66 грн по Львівській ТГ. При цьому, платіжним дорученням від 24.03.2023 на суму 1544,20 грн погашена заборгованість по Івано-Франківській ТГ, а платіжним дорученням від 03.04.2023 на суму 14078,60 грн погашена заборгованість за 2019 та частково за 2020 по Львівській ТГ. Згідно з п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Заборгованість, яка виникла згідно податкових повiдомлень-рiшень (форма Ф) № 0-1350 вiд 04.06.2021 та № 0-1350 вiд 04.06.2021 станом на 01.06.2023 частково погашена, таким чином залишок боргу заявленого для стягнення становить 11916,06 грн.

Разом з цим, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що заборгованість відповідача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 14078,58 грн виникла внаслідок нарахувань зазначених у податкових повідомленнях-рішеннях: № 0-1350 від 04.06.2021 358,97 грн № 0-1350 від 04.06.2021 12968,43 грн № 0-1350 від 04.06.2021 751,18 грн.

Крім того, позивачем до позовної заяви долучено довідку про податкову заборгованість ОСОБА_1 станом на 09.02.2023, відповідно до якої податкова заборгованість відповідача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 25994,66 грн та земельного податку з фізичних осіб 137,49 грн. У вказаній довідці також зазначено, що стягненню підлягає борг на суму 14078,58 грн, а саме: 358,97 грн податок на нерухоме майно по Івано-Франківській ТГ та 13719,61 грн податку на нерухоме майно по Львівській ТГ.

Від позивача на адресу суду надійшла заява (вх. № 57410 від 14.07.2023) у якій зазначив, що предметом цієї справи є борг по податку на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки по Івано-Франківській ТГ згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0-1350 від 04.06.2021 на суму 358,97 грн та податковими повідомленнями-рішеннями № 0-1350 від 04.06.2021 та № 0-1350 від 04.06.2021 по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (по Львівській ОТГ) на суму 13719,61 грн.

Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Відповідно до довідки Головного управління ДПС у Львівській області про податкову заборгованість ОСОБА_1 станом на 09.02.2023, податкова заборгованість відповідача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 25994,66 грн та земельного податку з фізичних осіб 137,49 грн. У вказаній довідці також зазначено, що стягненню підлягає борг на суму 14078,58 грн, а саме: 358,97 грн податок на нерухоме майно по Івано-Франківській ТГ та 13719,61 грн податку на нерухоме майно по Львівській ТГ.

Сума боргу, який підлягає стягненню відповідно до довідки позивача станом на 09.02.2023, виникла на підставі податкових повідомлень-рішень № 0-1350 від 04.06.2021 (358,97 грн), № 0-1350 від 04.06.2021 (12968,43 грн), № 0-1350 від 04.06.2021 (751,18 грн).

Відповідачем сплачено податок на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками у розмірі 14078,60 грн, що підтверджується квитанцією від 03.04.2023.

Після сплати відповідачем суми боргу, визначеної у позовній заяві, відповідач надіслав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначив про часткову сплату заборгованості і вказав, що заборгованість, яка виникла відповідно до податкових повідомлень-рішень (форми "Ф") № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021 станом на 01.06.2023 частково погашена, залишок боргу заявленого для стягнення становить 11916,06 грн.

У зв`язку з непогашенням відповідачем податкового боргу в розмірі 11916,06 грн, позивач звернувся із цим позовом про його стягнення.

При вирішенні спору суд керується таким.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом.

Норми, встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст. 8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.п. 41.1, 41.5 ст. 41 ПК України органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Приписами пункту 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021 на загальну суму боргу 14078,58 грн. При цьому, податкові повідомлення-рішення вважаються врученими відповідачу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаних положень Податкового кодексу України позивачем надіслано податкову вимогу форми «Ф» № 20785-13 від 11.02.2021 на адресу відповідача рекомендованим з повідомленням про вручення відправленням.

При цьому, відповідачем відповідно до квитанції від 03.04.2023 сплачено податок на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками у розмірі 14078,60 грн.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Таким чином, з урахуванням сплати зазначеної у податкових повідомленнях-рішеннях № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021, № 0-1350 від 04.06.2021 суми податкового зобов`язання відповідачем, податковий борг, визначений вказаними ППР, у ОСОБА_1 відсутній.

У свою чергу, щодо стягнення з відповідача податкового боргу у сумі 11916,06 грн, суд зазначає таке.

Як стверджує позивач у заяві (вх. № 57410 від 14.07.2023) предметом цієї справи є борг по податку на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки по Івано-Франківській ТГ згідно з податковим повідомленням-рішенням № 0-1350 від 04.06.2021 на суму 358,97 грн та податковими повідомленнями-рішеннями № 0-1350 від 04.06.2021 та № 0-1350 від 04.06.2021 по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (по Львівській ОТГ) на суму 13719,61 грн.

Судом встановлено, що такий борг сплачено відповідачем.

При цьому, доказів існування та підстав виникнення іншої суми узгодженого податкового зобов`язання у ОСОБА_1 позивачем не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, виходячи із змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи про наявність підстав для стягнення з відповідача податкового боргу є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

У силу приписів ст. 139 КАС України судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 256, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.П. Качур