Справа № 540/790/22
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 540/790/22
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення № 57 від 03.12.2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи вихователем у дитячому садку в колгоспі імені "Леніна" з 01.09.1971 року по 25.03.1972 року та зробити перерахунок пенсії за весь період, починаючи з дати набуття права позивачки на отримання пенсії за віком, виплатити заборгованість, яка виникла у зв`язку із цим;

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.12.2021 року позивач дізналась, що рішенням відділу перерахунків №3 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 03.12.2021 року їй відмовлено у перерахунку пенсії. Посилаючись на те, що період роботи з 01.09.1971 р. по 25.03.1972 р., неможливо зарахувати до страхового стажу, оскільки запис у трудовій книжці про роботу в колгоспі імені «Леніна» не містить підстави про зарахування і звільнення, а саме, відсутні дата та номер наказу. Тобто, записи у трудовій книжці Позивачки зроблено не у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Зарахувати вищевказаний період можливо лише при наданні уточнюючої довідки. Не погоджуючись із такою позицією, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що записи в трудовій книжці за період з 01.09.1971 по 25.03.1972 не містять підстави для зарахування та звільнення з роботи (дата та № наказу) спірний період підлягав додатковому підтвердженню. Так, відповідно до довідки №29 від 22.10.2020, яка видана Князегригорівською сільською радою, зазначено, що в особових рахунках працівників колгоспу імені «Леніна» (КСП імені Леніна, СТОВ «Князегригорівське») за 1971-1972 р.р. ОСОБА_2 , 1951 р.н. не значиться. Апелянт вказує, що згідно довідки №01-1/66 від 21.10.2020 архівного відділу Великолепетиської районної державної адміністрації Херсонської області, у документах фонду колгоспу ім. Леніна с.Князе- Григорівка Великолепетиського району Херсонської області, а саме у протоколах засідань правління за 1971-1972 р.р., питання про прийом та звільнення ОСОБА_2 не розглядались. Підтвердити стаж роботи не має можливості. Враховуючи вищевикладене, на думку апелянта, підстав для зарахування спірного періоду до страхового стажу та здійснення перерахунку пенсії позивачці не має. З огляду на зазначене, на думку апелянта відповідачами щодо ОСОБА_1 протиправних дій не допущено. Рішення про відмову прийнято у відповідності до норм чинного законодавства України. Заява позивачки про перерахунок пенсії подана до територіального органу Пенсійного фонду України (сервісного центру). Головне управління Фонду є органом пенсійного забезпечення за місцем проживання/реєстрації позивачки, втім рішення по суті порушеного питання, за принципом екстериторіальності розгляду заяв, приймалося саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Відтак, враховуючи те, що рішення про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, як органом, до виключних повноважень якого належить прийняття рішення щодо здійснення перерахунку пенсії заявнику, то відсутні підстави для покладення зобов`язань щодо щодо вчинення певних дій на Головне управління Фонду.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 01.12.2021 року звернулась до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії «зміна страхового стажу набутого до 01.01.2004».

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Чернігівській області, за результатом опрацювання якої прийнято рішення № 57 від 03.12.2021 року про відмову в перерахунку пенсії.

Так, у вказаному рішенні зазначено, що період роботи з 01.09.1971 р. по 25.03.1972 р., який не був зарахований при призначенні пенсії, неможливо зарахувати до страхового стажу, оскільки запис у трудовій книжці б/н виданої 22.05.1965 р. про роботу в колгоспі "Леніна" не містить підстави про зарахування і звільнення, а саме, відсутні дата та номер наказу.

Не погодившись з відмовою у зарахуванні оскаржуваного періоду до страхового стажу та відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем безпідставно не зараховано позивачу до стажу спірний період роботи, оскільки цей стаж підтверджується доказами, що досліджувались судом, у зв`язку з чим дійшов висновку, що рішення № 57 від 03.12.2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що з метою належного захисту прав і свобод позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи вихователем у дитячому садку в колгоспі імені "Леніна" з 01.09.1971 року по 25.03.1972 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахування раніше виплачених сум.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 16 Закону №1058-IV застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

За змістом частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 44 Закону №1058-IV Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно положень статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів чи показань свідків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а та від 26.04.2021 у справі №348/2180/16-а

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.3. цієї Інструкції).

На виконання статті 62 Закону №1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок №637.

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. (пункт 2 Порядку №637).

Отже, виходячи з наведених норм Порядку №637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі показань свідків.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 127/19293/17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав до пенсійного органу для призначення пенсії основний документ, який підтверджує стаж роботи - трудову книжку.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що незбереження архівних документів не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні стажу.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Однак, як встановлено судом, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей про трудовий стаж позивача, зокрема на підставі показань свідків, як передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, якою затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У свою чергу, записи трудової книжки позивача містять за спірні періоди дати прийняття та звільнення з роботи, відбитки печатки колгоспу ім. Леніна, підписи завідуючої відділу кадрів.

З урахуванням викладеного, надавши оцінку встановленим обставинам справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем безпідставно не зараховано позивачу до стажу спірний період роботи, оскільки цей стаж підтверджується доказами, що досліджувались судом.

На підставі вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення № 57 від 03.12.2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів зазначає, що заява позивача про призначення пенсії розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, цим же органом було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач (у випадку призначення їй пенсії) перебуватиме на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Отже, з метою належного захисту прав і свобод позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи вихователем у дитячому садку в колгоспі імені "Леніна" з 01.09.1971 року по 25.03.1972 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахування раніше виплачених сум.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик