Справа № 148/1301/23
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1301/23
Провадження №2-а/148/20/23
20 липня 2023 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді Ковганича С.В.
при секретарі Мрочко Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача Дунаєва Івана Борисовича до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 30.05.2023 начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Ліщиною Я.М. винесена постанова № 781 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.2 КУпАП та накладено штраф в розмірі 3400 грн. Підставою для винесення вказаної постанови стало те, що він, будучи належним чином повідомлений про необхідність з`явитися 25.05.2023 до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на відправку у складі команди НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби, не з`явився, чим порушив ст.1 ч.10 абз.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України».
Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю. Так, дійсно 24.05.2023 він отримав повістку про необхідність з`явитися 25.05.2023 о 16:00 год. до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для відправки у складі команди НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби, проте він має серйозні проблеми зі здоров`ям і 25.05.2023 збираючись до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки через хвилювання у нього погіршився стан здоров`я у зв`язку з чим постала необхідність викликати швидку медичну допомогу, лікарями якої було прийнято рішення щодо його госпіталізації до Тульчинської ЦРЛ.
У визначений у повістці час прибуття на збір до нього зателефонували представники Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яким він повідомив про погіршення стану здоров`я та госпіталізацію до Тульчинської ЦРЛ.
26.05.2023 до його палати прийшли представники Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, де зазначено було що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього відбудеться 30.05.2023.
Він знаходився на лікуванні в Тульчинській ЦРЛ з 25.05.2023 по 29.05.2023, а з 29.05.2023 по 08.06.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова».
За таких обставин він не мав фізичної можливості ні прибути на збори 25.05.2023, ні на розгляд справи про адміністративне правопорушення 30.05.2023, про що було достеменно відомо представникам Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки вони особисто були у лікарні та спілкувалися з лікарями з приводу його стану здоров`я, а тому зазначені в оскаржуваній постанові обставини справи не відповідають дійсним подіям.
За таких обставин позивач просить постанову № 781 від 30.05.2023, винесену начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Ліщиною Я.М., про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 210-1 ч.2 КУпАП визнати незаконно і скасувати, провадження у справі закрити, вирішити питання щодо судових витрат.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують, просять задоволити.
Представник Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзиву на позов та доказів у разі заперечення проти позовних вимог від нього не надійшло
У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, згідно протоколу № Т/100 від 26.05.2023 ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про необхідність прибути 25.05.2023 до Тульчинського РТЦК та СП, 25.05.2023 не прибув, в зв`язку з чим не виконав свої обов`язки передбачені ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та повідомлено, що розгляд справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч.2 КУпАП, відбудеться 30.05.2023 о 09 год. 30 хв. в кабінеті № 21 Тульчинського РТЦК та СП (а.с. 9).
Відповідно до постанови за справою про адміністративне правопорушення № 781 від 30.05.2023, винесеної начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Ліщиною Я.М., судом встановлено, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.2 КУпАП. Так, громадянину ОСОБА_1 24.05.2023 була вручена повістка про необхідність з`явитися 25.05.2023 до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на відправку у складі команди НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби, ОСОБА_1 не прибув за викликом до Тульчинського РТЦК та СП у час, дату та місце, зазначену повісткою, в зв`язку з чим не виконав свої обов`язки передбачені ст.1 ч.10 абз.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.22 ч.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України» (а.с.6,7).
Вказана постанова складена у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з епікризом № 2001 ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні Тульчинської ЦРЛ з 25.05.2023 по 29.05.2023 (а.с.11).
Згідно ст.5 ч.1 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.
Відповідно до ст.286 ч.2 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчиненого в особливий період.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 ч.1 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ч.2 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 210-1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.
Як вбачається із матеріалів справи, вказаним вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в повній мірі не відповідає.
Відповідачем порушена процедура розгляду адміністративного матеріалу, зокрема, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 268 КУпАП. Відповідач обмежився лише формальним складанням постанови. Підлягає врахуванню, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів та пояснень, захист.
Оскільки ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні і не мав фізичної можливості ні прибути на збори 25.05.2023, ні на розгляд справи про адміністративне правопорушення 30.05.2023 відповідачем порушено право позивача на розгляд справи в його присутності, право давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а відтак постанова за справою про адміністративне правопорушення є неправомірною, прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, оскільки має місце порушення норм процесуального права при винесені оскаржуваної постанови.
Доводи позивача є обґрунтованими в порушенні процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ст.210-1 ч.2 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 3400 грн., та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.
Відповідно до ст. 39 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів
Частиною 3 статті 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Згідно зі ст. 235 КУпАП, адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з абз. 3 ч.9 ст. 29 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з постановою КМУ від 28.07.2010 № 673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори» поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).
В силу положень ст. 73 ч.1 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст. 75 ч.1 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а ст. 76 ч.ч. 1, 2 КАС України передбачає, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.
Отже, докази, на які посилається позивач, зокрема епікризи з медичних установ про перебування останнього на стаціонарному лікуванні, підтверджують наявність поважних причин неприбуття ОСОБА_1 за викликом до Тульчинського РТЦК та СП, як 25.05.2023 так і на розгляд справи про адміністративне правопорушення 30.05.2023.
Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
Згідно ст. 9 ч.1КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оскільки відповідач, не подав відзив на позов, в тому числі й докази на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, тому суд доходить висновку, що при винесенні спірної постанови начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковника Ліщини Я.М. від 30.05.2023 № 781 неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, вона основана на припущеннях і в порушення прав позивача, чим порушено норми процесуального права, тому є протиправною та відповідно підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.
На підставі викладеного, кручусь ст.ст. 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 247, 268, 279 , 280, 293 КУпАП, суд,
Позов ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 до Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
Постанову № 781 від 30.05.2023, винесену начальником Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Ліщиною Я.М., про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ст. 210-1 ч.2 КУпАП визнати незаконною та скасувати, адміністративну справу провадження закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 536,80 грн. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.
Суддя: