Справа № 760/2620/16-а
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2023-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №760/2620/16-а 2-а/760/184/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

10.02.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову Сумської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0739/80514/15 від 16.12.2015; визнати протиправною та скасувати постанову ДФС у справі про порушення митних правил №0739/80514/15 від 25.01.2016.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є громадянином Російської Федерації та має посвідку на постійне проживання в Україні. 25.11.2015, о 18 год. 56 хв., він заїхав на митну територію України у митному режимі «транзит» через митний пост «Велика Писарівка» Сумської митниці ДФС на автомобілі марки «Toyota Land Crusader», д.н.з. НОМЕР_1 .

04.12.2015, о 09 год. 41 хв., позивач був зупинений у зоні митного контролю митного поста «Катеринівка» Сумської митниці ДФС та відносно нього був складений протокол про порушення митних правил №0739/80514/15, за наслідками протоколу 16.12.2015 винесена постанова, яка отримана позивачем в той же день.

Зазначає, що він не зміг доставити транспортний засіб до митного органу в термін до 30.11.2015 (5 діб), оскільки він знаходився на амбулаторному лікуванні з застосуванням психотропних лікарських засобів з діагнозом - тривожний та депресивний розлад, що підтверджується довідкою Територіальним медичним об`єднанням «Психіатрія» у м. Києві ДОЗ КМДА з 26.11.2015 по 30.11.2015. Ліки, які приймав позивач мають вплив на водія під час керування транспортним засобом, під час їх споживання категорично не рекомендовано сідати за кермо.

Також, звертає увагу суду на те, що ним ніколи не порушувалися митні правила та в постанові митних правил №0739/80514/15 від 16.12.2015 зазначається, що позивач не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення однорідних правопорушень.

З огляду на вказані обставин, позивач вирішив звернутися зі скаргою до Державної фіскальної служби України. Однак постановою ДФС України від 25.01.2016, скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову Сумської митниці ДФС від 16.12.2015 в справі про порушення митних правил №0739/80514/15, залишено без змін.

Позивач вважає позицію Сумської митниці ДФС та ДФС України не законною та необґрунтованою, виходячи із наявності медичної довідки та відсутності притягнення останнього до однорідних порушень митних правил.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.08.2016 відкрито позовне провадження в адміністративній справі.

3 жовтня 2016 року до суду надійшли заперечення у яких відповідач просить у позові відмовити. Зазначив, що відповідачем правильно вирішено питання кваліфікації дій позивача , у справі про порушення митних правил №0739/80514/15 та встановлено ознаки порушення митних правил за ст. 470 МКУ (далі - МК України); постанова в справі про порушення митних правил винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України; адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого ст. 467 МК України.

Разом з тим, ч.1 ст.460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Зазначили, що з аналізу зазначених вище норм видно, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків:

1) документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборноїсили;

2) вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Просять у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.08.2018 виправлено описку в ухвалі суду від 15.08.20216, а саме: вступну частину ухвали викладено у такій редакції: «перевіривши виконання вимог ст. 105-106 КАС України в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумська митниця ДФС про визнання протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил»; - у мотивувальній частині ухвали замість посилань на норми закону, якими керувався суд

постановляючи ухвалу - «11, 122, 126, 130 ЦПК України», вважати вірними «105-107 КАС України»; абзац перший резолютивної частини ухвали викласти у такій редакції: «Вiдкрити провадження в справі адміністративним за позовом ОСОБА_1 до Сумська митниця ДФСпро визнання протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил»; у резолютивній частині ухвали в абзаці сьомому слова «Апеляційного суду м. Києва» виправити на «Київського апеляційного адміністративного суду».

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 9.09.2020 замінено первісного відповідача по справі з Сумської митниці ДФС на її правонаступника - Слобожанську митницю Держмитслужби (61003, Харківська обл., місто Харків, вул. Короленка, буд. 16Б, ).

У судове засідання сторони не з`явилися, від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Слобожанської митниці Держмитслужби в судове засідання не з`явився, направив до суду заперечення, в яких зазначив, що проти заявлених вимог заперечує, з огляду на те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил винесена з дотриманням норм діючого законодавства, а тому підстави для скасування відсутні. Звертає увагу суду на те, що позивачем не заперечуються фактичні обставини встановлені у постанові про порушення митних правил, які вказують на наявність адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.470 МК України, про що в протоколі про порушення митних правил позивач зробив запис «протокол мною прочитан, содержание понятно, пояснений, замечаний, дополнений не имею ». На момент винесення постанови -16.12.2015, ОСОБА_1 жодних довідок, заяв і клопотань не подавав. При цьому у позовній заяві він зазначив, що медичну довідку він отримав 08.12.2015. Факт настання обставин непереборної сили позивачем не підтверджений. Представник відповідача наголошу на тому, що позивач просить також скасувати постанову ДФС України, при цьому не зазначає останню, як відповідача по справі. Просив розглянути справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

Вивчивши позиції сторін та матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову з наступних підстав.

Як встановлено судом, 04.12.2015 державним інспектором митного поста «Катеринівка» Сумської митниці ДФС Дем`янчуком В.М. був складений протокол про порушення митних правил №0739/80514/15 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.470 МК України.

У протоколі зазначено, що 04.12.2015 о 09 год. 41 хв. в зону митного контролю митного поста «Катеринівка» Сумської митниці ДФС в напрямку виїзд з митної території України у митному режимі «транзит» заїхав легковий автомобіль «Тойота-Ленд Круізер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина РФ ОСОБА_1 . У ході митного контролю було встановлено наступне: згідно запису в електронній базі даних «Інспектор-2006», легковий автомобіль «Тойота-Ленд Круізер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина РФ ОСОБА_1 , ввезений на митну територію України у п/п «Велика Писарівка» Сумської митниці ДФС 25.11.2015. Зобов`язання про вивезення транспортного засобу з митної території України у митному режимі «транзит» до 30.11.2015 взяв на себе ОСОБА_1 . Дане зобов`язання щодо вивезення ТЗ в строк, передбачений ст.95 МК України, а саме до 30.11.2015 ОСОБА_1 порушив. При цьому будь-яких документів за період часу від 21.11.2015 до 04.12.2015 про поломки ТЗ, аварії, стихійного лиха, або обставини непередбаченої дії на маршруті руху представлено не було, довідки із закладів охорони здоров`я відсутні. Легковий автомобіль «Тойота-Ленд Круізер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина РФ ОСОБА_1 , що перебував під митним контролем і переміщувався з митного поста «Велика Писарівка» до митного посту «Катеринівка» Сумської митниці ДФС, прибув 04.12.2015, тобто порушення склало більше ніж на 1 добу, але не більше ніж на 10 діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 МК України.

У поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що «протокол мною прочитан, содержание понятно, пояснений, замечаний, дополнений не имею».

16.12.2015 постановою в.о. начальника Сумської митниці ДФС Богомоловим В.О. у справі про порушення митних правил №0739/80514/15, громадянина РФ ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн (двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У постанові зазначено, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв і клопотань щодо перенесення розгляду справи ОСОБА_1 на адресу Сумської митниці ДФС не надходило.

При вирішення питання притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил було встановлено, що ОСОБА_1 не доставив транспортний засіб до органу доходів і зборів - перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів терміном більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Як зазначає позивач, постанова в справі про порушення митних правил №0739/80514/15 від 16.12.2015 отримана ним в той же день.

ОСОБА_1 оскаржив постанову від 16.12.2015 до ДФС України.

Постановою від 25.01.2016 Головний державний інспектор відділу провадження у справах про порушення митних правил Управління протидії митним правопорушенням Департаменту аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України Головко О.Л., перевіривши скаргу ОСОБА_1 , законність та обґрунтованість постанови Сумської митниці ДФС від 16.12.2015 у справі про порушення митних правил №0739/80514/15, а також вивчивши матеріали справи, постановив: постанову Сумської митниці ДФС від 16.12.2015 залишити без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

З огляду на викладене, позивач зобов`язаний був доставити зазначений вище автомобіль до митниці призначення в термін, передбачений ст.95 МК України, а саме до 30.11.2015, і тому, в даному випадку мало місце перевищення строку транзитного переміщення автомобіля більше ніж на одну добу, але не більше ніж десять діб.

Відповідно до ч.2 ст.95 МК України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 цього Кодексу.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У позовній заяві позивач не заперечує того, що автомобіль «Тойота-Ленд Круізер», реєстраційний номер НОМЕР_1 заїхав на територію України в митному режимі «транзит». Також, в протоколі підписаному позивачем власноруч, зазначено, що він взяв на себе зобов`язання стосовно вивезення автомобіля.

Разом з цим, посилається на те, що в його діях не було умислу на вчинення порушення митних правил, т.я. він вчасно не доставив автомобіль на митне оформлення ув`язку з тим, що у період з 26.11.2015 по 30.11.2015 знаходився на амбулаторному лікуванні з застосуванням психотропних лікарських засобів з діагнозом: тривожний та депресивний розлад, про що надав відповідну довідку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач ні при складенні відносно нього протоколу про порушення митних прави, ні при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальної, не посилався на ті обставини, що він перебував на лікуванні та не міг вчасно доставити автомобіль для митного оформлення.

Більш того, з протоколу опитування в справі про порушення митних правил № 0739/80514/15 від 04.12.2015 вбачається, що позивач особисто своїм підписом підтвердив, що в період з 25.11.2015 по 04.12.2015 він в медичні заклади не звертався.

За таких обставин судом не встановлено, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Як встановлено в постанові про порушенням митних правил від 16.12.2015, і не заперечується позивачем в позовній заяві, що розгляд справи відбувся у його присутності.

Статтею 498 МК України передбачено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом.

Будучи присутнім під час розгляду справи про порушення митних правил у Сумській митниці ДФС, позивач мав можливість повною мірою реалізувати належні йому процесуальні права. Проте, суду не було надано доказів на підтвердження надання доказів (медичної довідки Територіального медичного об`єднанням «Психіатрія» у м. Києві ДОЗ КМДА від 08.12.2015), усних або письмових пояснень, доводів, міркувань або заперечень під час розгляду справи Сумською митницею ДФС 16.12.2015.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 26.11.2015 по 30.11.2015 знаходився на амбулаторному лікуванні з застосуванням психотропних лікарських засобів з діагнозом - тривожний та депресивний розлад (F-41.2) та був попереджений про неможливість керування транспортними засобами під час керування, що підтверджується довідкою Територіальним медичним об`єднанням «Психіатрія» у м. Києві ДОЗ КМДА від 08.12.2015.

Відповідно до ч.2 ст.95 Митного кодексу України до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, викладених у ст.192 Митного кодексу України.

Ст.460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених в тому числі ст.470 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 затверджено Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 за № 1669/21981 (далі-Порядок № 657).

Так згідно п. 1 розділу VIII Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили Порядку № 657, положення цього розділу застосовуються у випадках, коли Кодексом або іншими актами законодавства України з питань державної митної справи передбачено надання митному органу документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

У п. 2 розділу VIII Порядку № 657 наведено визначення термінів, зокрема: аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 3 розділу VIII Порядку № 657 передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Відповідно до п. 5 розділу VIII Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що медична документація, подана позичем до митного органу не може розцінюватися як доказ, що підтверджує факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

Судом встановлено, що на час виникнення подій, які на думку ОСОБА_1 перешкоджали своєчасному виконанню останнім зобов`язання з вивезення транспортного засобу, зокрема, факт перебування на амбулаторному лікуванні, не звільняє позивача від виконання в повному обсязі покладеного на нього згідно вимог чинного законодавства порядку та терміну доставки (вивезення) транспортного засобу - автомобіля марки «Тойота-Ленд Круізер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за межі митної території України, а документів, які б свідчили про наявність аварії чи дії обставин непереборної сили, ОСОБА_1 надано не було.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був вивезти вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України у терміни, визначені ст.95 Митного кодексу України. Крім того, обставин, передбачених ст.460 Митного кодексу України, які виключають відповідальність за ст.470 Митного кодексу України, під час складання протоколу про порушення митних правил, постанови в справі про порушення митних правил, розгляду скарги установою ДФС України та розгляду справи судом не встановлено.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.2 ст.470 Митного кодексу України і накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн є правомірною.

За приписами ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.470 Митного кодексу України, та винесення оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил від 16.12.2015 року.

Щодо скасування постанови ДФС України від 25.01.2016, суд зазначає наступне.

Позивач самостійно визначає склад сторін під час звернення до суду з позовом, разом з тим, звертаючись до суду з позовом щодо скасування постанови ДФС України від 25.01.2016, позивач ОСОБА_1 не визначив ДФС України, як сторону у справі, не обґрунтувавши, як ДФС України, як суб`єкт владних повноважень, що виніс оскаржувану постанову, порушив його права, свободи або законні інтереси.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову в повному обсязі.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. ст. 6, 9, 19-20, 72-79, 242-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 / до Сумської митниці ДФС України /40020, м. Суми, вул. Воровського, 24, / про визнання протиправними та скасування постанов суб`єкта владних повноважень - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А. Усатова