Справа № 600/2730/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

21 липня 2023 р. м. Чернівці Справа №600/2730/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду позові ОСОБА_1 (далі позивач) просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №352761 від 11.04.2023.

Ухвалою суду від 04.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

21.07.2023 року до суду надійшла заява від позивача, згідно змісту якої просить:

- забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих документів Постанови відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 352761 від 11.04.2023;

- зняти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , накладений в рамках виконаного провадження 72171962 від 10.07.2023 року.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що 11.07.2023 він виявив, що на грошові кошти, що містяться на його відкритому рахунку у банківській установі, накладено арешт. З`ясувавши підстави, йому стало відомо, що вказаний арешт накладено Новоселицьким відділом державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в рамках виконавчого провадження 72171962 від 06.07.2023 (далі - ВП 72171962), винесеного на підставі Постанови відділу державного нагляду (контролю) у Чернівецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 352761 від 11.04.2023. Вважає, що накладення арешту в позасудовому порядку під час розгляду справи в суді, є неправомірним, спрямоване лише на збереження існуючого становища, чим порушується його право користування та розпорядження власним майном, позбавляє засобів для існування. Крім цього, такі дії в подальшому можуть спричинити реальну загрозу для того, що сума спірного штрафу буде стягнута з нього до вирішення спору по суті. Як наслідок, у разі визнання Постанови № 352761 від 11.04.2023 протиправною і задоволення позовних вимог у суді, йому, як позивачу у справі, доведеться прикласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути кошти, на яке може бути звернуто стягнення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Так, відповідно до частин 1,2 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У частині 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. При цьому, заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі.

Як наведено вище судом, на думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити процес виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, що потягне за собою додаткові витрати та значний час для відновлення порушених прав позивача.

Щодо даного твердження позивача суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016, № 1404-VIII (далі Закон №1404).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404 передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У матеріалах заяви наявна копія постанови Другого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про відкриття виконавчого провадження №60106122 від 24.09.2019 року, а також постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Даний факт свідчить про наявність загрози завдання позивачеві шкоди або збитків внаслідок звернення до примусового виконання оскаржуваної постанови.

За таких обставин, проаналізувавши викладене вище, суд вважає, що реалізація оскаржуваної постанови не можлива до надання судом оцінки на предмет її правомірності, оскільки в іншому разі при задоволенні цього позову, поновити порушенні права та інтереси позивача буде неможливим. Судовий захист порушеного права має бути реальним, а не ілюзорним.

При прийнятті цього рішення суд виходь із балансу інтересів сторін у справі та критерію необхідності в демократичному суспільстві.

Обрання вказаного позивачем способу забезпечення позову щодо зупинення стягнення на підставі оскаржуваної постанови є логічним, а не вжиття таких заходів призведе до неможливості поновлення порушених прав та інтереси позивачів, у разі задоволення позову.

Водночас, в іншій частині, а саме щодо зняття арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 „ РНОКПП НОМЕР_1 , накладений в рамках виконаного провадження 72171962 від 10.07.2023 року, то суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Так, згідно пункту 5 частини 3 статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Суд зазначає, що існування інституту забезпечення позову, обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке на думку останньої є порушеним.

Водночас використання засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади.

Разом з цим, суд наголошує, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову в частині зняття арешту на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 „ РНОКПП НОМЕР_1 , накладений в рамках виконаного провадження 72171962 від 10.07.2023 року, не може бути застосований в силу вищевказаних положень пункту 5 частини 3 статті 151 КАС України. Суд наголошує, що ні рішенні, ні дії органу ДВС, які вчиняються чи будуть вчиненні по примусовому виконанню постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №352761 від 11.04.2023 року, не є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З огляду на викладене, керуючись статтями 150,151,154,243,248,256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Зупинити стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 17000,00 грн. за постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № 352761 від 11.04.2023 року, на підставі якої постановою Новоселицького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 06.07.2023 року відкрито виконавче провадження №72171962 до набрання судовим рішенням в адміністративній справі № 600/2730/23-а законної сили.

3. В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов