Справа № 260/3878/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 липня 2023 рокум. Ужгород№ 260/3878/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 , яким просить суд:

1. Визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення службового розслідування за фактом отримання травми ОСОБА_1 02 червня 2022 року під час проходження військової служби, в ході участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи у районі бойових дій протиправною.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 провести службове розслідування за фактом отримання травми ОСОБА_1 02 червня 2022 року під час проходження військової служби, в ході участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи у районі бойових дій, відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, на підставі наданих ним доказів, та видати довідку про обставини отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою наведеною у додатку 5 до Положення, про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, у наступному формулюванні - причин отриманої травми: «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 03 березня 2022 року №8 позивача - солдата ОСОБА_1 призначено стрільцем першого стрілецького відділення другого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 та визначено таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з довідкою №327, виданою 09 липня 2022 року військовою частиною НОМЕР_2 , позивач, як рядовий солдат, перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 03 березня 2022 року.

На виконання вимог бойового розпорядження Командування Сил територіальної оборони ЗС України від 11 березня 2022 року №23-бр/дск позивач прибув до місця призначення для виконання військового обов`язку, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13 квітня 2022 року №49.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданою військовою частиною НОМЕР_2 , позивач, перебуваючи на військовій службі в АДРЕСА_2 , 02 червня 2022 року одержав травму у вигляді вивиха правого надколінника.

За результами медичного обстеження військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 , позивачем було отримано довідки №353/1150 від 30.06.2022 року, №523/1489 від 26.07.2022 року, №741/1958 від 26.08.2022 року та №962/2397 від 26.09.2022 року, відповідно до яких встановлено причинний зв`язок отриманої ним травми з проходженням військової служби.

Однак, позивач не згідний з висновком військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 , оскільки травма ним отримана не при проходженні військової сулжби, а при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає наступне.

Вищевказаний нещасний випадок мав місце під час перебування позивача в селі Хрестище Донецької області, що входить до складу Святогірської міської територіальної громади, яка згідно з пунктом 6 розділу II Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) в редакції згідно зі змінами, внесеними наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №105 від 01 червня 2022 року та №113 від 10 червня 2022 року, перебувало в районі ведення бойових дій. Перебування позивача у вказаному населеному пункті, а також його участь у Захисті Батьківщини за тотожний період, протягом якого село Хрестище знаходилося в районі проведення воєнних (бойових) дій підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13 квітня 2022 року.

На виконання вимог бойового розпорядження Командування Сил територіальної оборони ЗС України від 11 березня 2022 №23-бр/дск позивач в період з 13 квітня 2022 року по 02 червня 2022 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганські областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджується довідкою №195 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, виданою 29 вересня 2022 року військовою частиною НОМЕР_2 .

Зважаючи на те, що факт отримання позивачем травми мав місце безпосередньо в районі бойових дій в процесі виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії та, відповідно до бойового розпорядження Командування Сил територіальної оборони ЗС України від 11 березня 2022 року №22-бр/дск в ході участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, позивач вважає достатніми підстави для визначення у довідці про обставини трави, виданої відповідно до вимог чинного законодавства, причин отриманої травми як такої, що є пов`язаною із захистом Батьківщини.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позовну заяву відповідач позову не визнав та пояснив, що права позивача були би порушені у двох випадках: - у випадку не видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивачу; внесення відповідачем до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) недостовірної інформації або відомостей про вид, характер та локалізацію травми, а також обставини, за яких вона була отримана.

Відповідач не заперечує того, що у відповідності до вимог Інструкції ним не було документально оформлено проведення службового розслідування згідно з вимогами цієї Інструкції, однак, відповідач не погоджується з тим, що ним не було вжито відповідних заходів, спрямованих на встановлення причин, умов та обставин, за яких позивач отримав травму.

Так, позивач у поданому до суду позові жодним чином не оскаржує відомості щодо обставин отримання ним травми, які були внесені відповідачем до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та надана позивачу. Це свідчить про те, що відповідачем у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка була видана позивачу правильно визначено вид, характер та локалізацію травми, а також обставини, за яких він її отримав.

Таким чином, на переконання відповідача, вимога позивача про визнання бездіяльності відповідача щодо не проведення службового розслідування за фактом отримання (травми) позивачем 02 червня 2022 року під час проходження військової служби є необгрунтованою.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача видати довідку про обставини отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, у наступному формулюванні причин отриманої травми: «Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини», зауважажує, що дана вимога також є необгрунтованою та не підлягає задоволенню, скільки порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори та колишніх військовослужбовців Збройних Сил України визначено главою 21 розділу II Положення.

Відповідно до пункту 21.1 глави 21 розділу II Положення, у разі, коли піл час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, BЛK встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні BЛK і ЛЛK та за потреби - штатні BЛK (пункт 21.2 глави 21 розділу II Положення).

З врахуванням викладеного просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 03 березня 2022 року №8 позивача - солдата ОСОБА_1 призначено стрільцем першого стрілецького відділення другого стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 та визначено таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до довідки військовою частиною НОМЕР_2 від 09 липня 2022 року за №327, позивач, як рядовий солдат, перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 03 березня 2022 року.

На виконання вимог бойового розпорядження Командування Сил територіальної оборони ЗС України від 11 березня 2022 року за №23-бр/дск, позивач прибув до місця призначення для виконання військового обов`язку, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13 квітня 2022 року №49.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (Додаток 5 до Полодення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ), виданою військовою частиною НОМЕР_2 , позивач, під час відпочинку у селі Хрестище Донецької області, 02 червня 2022 року одержав травму у вигляді вивиха правого надколінника.

За результами медичного обстеження військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 , позивачем було отримано довідки №353/1150 від 30.06.2022 року, №523/1489 від 26.07.2022 року, №741/1958 від 26.08.2022 року та №962/2397 від 26.09.2022 року, відповідно до яких встановлено причинний зв`язок отриманої ним травми з проходженням військової служби.

Вищевказаний нещасний випадок мав місце під час перебування позивача в селі Хрестище Донецької області, що входить до складу Святогірської міської територіальної громади, яка згідно з пунктом 6 розділу II Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) в редакції згідно зі змінами, внесеними наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №105 від 01 червня 2022 року та №113 від 10 червня 2022 року, перебувало в районі ведення бойових дій. Перебування позивача у вказаному населеному пункті, а також його участь у Захисті Батьківщини за тотожний період, протягом якого село Хрестище знаходилося в районі проведення воєнних (бойових) дій підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13 квітня 2022 року.

На виконання вимог бойового розпорядження Командування Сил територіальної оборони ЗС України від 11 березня 2022 №23-бр/дск позивач в період з 13 квітня 2022 року по 02 червня 2022 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганські областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджується довідкою №195 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, виданою 29 вересня 2022 року військовою частиною НОМЕР_2 .

Вважаючи таку бездіяльність відповідача, що полягає у не проведенні розслідування за фактом отримання позивачем травми, протиправною та вважаючи встановлення хибного причинного зв`язку, за яких ним було отримано травму, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. №3551-XII (далі - Закон №3551-XII) учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Другої світової воєн, під час інших бойових операцій по захисту Батьківщини, партизани і підпільники громадянської та Другої світової воєн.

Тому позивач, як військовослужбовець, має право на пільги, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до п.п. 4 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті, призначається і виплачується одноразова грошова допомога, розмір якої у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи відповідно до пп. «б» п.1 ст. 16-2 цього закону становить 250-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

У Збройних Силах України розслідування випадків гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27 жовтня 2021 року №332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 року за №1667/37289 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції, вона визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними га резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, отриманих ними професійних захворювань. їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції, її дія поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил. Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.

Позивач стверджує, що травма, отримана ним 02 червня 2022 року в селі Хрестище Донецької області, де перебував відповідно до довідки №195, виданої 29 вересня 2022 року військовою частиною НОМЕР_2 , з метою виконання розпорядження Командування Сил територіальної оборони ЗС України від 11 березня 2022 року №23-бр/дск, пов`язана з участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганські областях.

Суд зазначає, що у випадках, коли потрібно з`ясувати причини та умови отримання військовослужбовцем гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі внаслідок бойових уражень або дій з боку противника, проводиться службове розслідування.

Підстави та механізм проведення службового розслідування визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 3 розділу III Порядку службове розслідування призначаться письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або і голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Судом встановлено, та не заперечується відповідачем, що службове розслідування по факту отримання позивачем травми не проводилось, що визнається судом протиправною бездіяльністю відповідача.

Відповідно до пункту 20.7. глави 20 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення.

У разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення (пункт 21.1. глави 21 розділу ІІ Положення).

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК (пункт 21.2. глави 21 розділу ІІ Положення).

Пунктом 21.5. глави 21 розділу ІІ Положення регламентується, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - «Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби».

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

в) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

Постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України) (пункт 21.7. глави 21 розділу ІІ Положення).

При медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року №2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за №177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи) (пункт 21.8. глави 21 розділу ІІ Положення).

Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), що видається військовослужбовцю або призваному на збори військовозобов`язаному, резервісту (Акт про нещасний випадок, зберігається в історії хвороби або у справах ВЛК, яка прийняла постанову про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) (пункт 21.24. глави 21 розділу ІІ Положення).

При вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті(пункт 21.25. глави 21 розділу ІІ Положення).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративний суд під час розгляду справи та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, у разі скасування нормативно-правового акту або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (ч.3ст.245 КАС України).

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010р. №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року №21-87а13.

Так, встановлення причинного зв`язку травми військовослужбовця дискреційними повноваженнями ВЛК. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Тому, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення розслідування для уточнення факту та обставин отриманого військовослужбовцем - солдатом ОСОБА_1 , 02 червня 2022 року в ході участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях поранення; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 провести розслідування щодо обставин отримання, військовослужбовцем - солдатом ОСОБА_1 , в ході участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях поранення з оформленням нової довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра Оборони України від 14.08.2008 року №402 з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо частковому задоволення позовних вимог.

З приводу розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, стягненню з військової частини НОМЕР_2 підлягає сума 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення розслідування для уточнення факту та обставин отриманого, військовослужбовцем - солдатом ОСОБА_1 , 02 червня 2022 року в ході участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях поранення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 провести розслідування щодо обставин отримання, військовослужбовцем - солдатом ОСОБА_1 , в ході участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях поранення з оформленням нової довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра Оборони України від 14.08.2008 року №402 з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЯ. М. Калинич