Справа № 620/6057/23
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року Чернігів Справа № 620/6057/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ткаченко О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що виражається в не оформленні за заявою ОСОБА_1 на одержання одноразової грошової допомоги (в т.ч. не складанні висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги) та не подачі цих документів, заяви ОСОБА_1 на одержання одноразової грошової допомоги та доданих до неї документів до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України;

зобов`язати Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки оформити (в т.ч. скласти висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги) і, разом із заявою ОСОБА_1 та доданими до неї документами, подати до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для прийняття рішення про призначення (відмову у призначенні) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

В обґрунтування позову зазначено, що дії відповідача є протиправними та такими, що порушують права позивача на одержання одноразової грошової допомоги.

24.05.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача у встановлений судом строк надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що позивач не надав належних документів для підтвердження того факту, що інвалідність йому встановлена внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, а надані документи вказують на той факт, що захворювання не пов`язані з проходженням військової служби.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач з 31.03.2022 по 04.11.2022 проходив військову службу та відповідно до пп. б п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» «за станом здоров`я» звільнений з військової служби у відставку та виключений з військового обліку (а.с.12).

13.07.2023 відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про хворобу №822, виданого госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 , за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_2 від 06.07.2022 №1006 проведено огляд позивача та встановлено, що захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби (а.с.14-15).

01.12.2022 позивачу Ніжинською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією встановлена І група інвалідності, захворювання, ні, не пов`язані з проходженням військової служби. Дата чергового перегляду 01.12.2023 (а.с.16-17).

31.03.2023 позивач звернувся до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про направлення документів до головного розпорядника коштів Міністерства оборони України про можливість виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у разі інвалідності (а.с.10-11).

11.04.2023 Чернігівським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки за вихідним №5/6166с надано відповідь позивачу, в якій відповідач зазначив, що заява та додані до неї документи щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення І групи інвалідності по причині захворювання, ні, не пов`язані з проходження військової служби, розглянуті та повертаються без реалізації (а.с.27)

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не направлення документів (висновку) про можливість виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у разі інвалідності до головного розпорядника коштів Міністерства оборони України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).

Положеннями статті 40 Закону №2232-ХІІ встановлено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Пунктом 1 статті 16 вищезазначеного Закону встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підпунктами 4 та 5 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що:

- встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

- встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Пунктом 6 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Пунктом 9 цієї статті встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок оформлення документів для виплати компенсаційних сум та одноразової грошової допомоги визначений розділом IV Положення №530.

Так, відповідно пункту 4.8 цього Положення документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України командир військової частини.

У разі настання інвалідності, зокрема, до уповноваженого органу подається висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом (додаток 13).

Згідно із пунктом 4.8 Положення №530 висновок стосовно можливості виплати одноразової грошової допомоги подається відповідними органами в 15-денний строк з дня реєстрації документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України.

Якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначений Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок №975).

Пунктом 12 Порядку №975 визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно із пунктом 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в п. 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відповідно до п. 1 розділу II Положення про Комісію Міністерства оборони України з питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі відповідно - Положення, Комісія), затвердженого наказом Міністерства оборони України № 564 від 26.10.2016 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2016 за № 1497/29627, основними завданням Комісії є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Як зазначено у п. 2 Положення, Комісія зобов`язана приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пунктом 4 цього Положення передбачені підстави відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, а саме комісія відмовляє в призначенні одноразової грошової допомоги у разі, якщо встановлено, що загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:

-вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

-вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

-навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

-подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

З огляду на викладене, вирішення питання щодо призначення або відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності військовослужбовцю чинним законодавством України віднесено виключно до компетенції Комісії.

Відповідач повинен лише подати у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги (висновок про наявність або відсутність у позивача підстав для призначення і виплати одноразової грошової допомоги).

Відповідачем не було подано висновок стосовно можливості призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги до Міністерства оборони України, а, отже, будь-яке рішення з даного питання Міністерством оборони України не приймалося.

Суд зазначає, що передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку територіального центру комплектування та соціальної підтримки, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

Разом з цим, у спірних правовідносинах відповідач діяв протиправно, оскільки повинен був здійснити дії щодо підготовки поданих позивачем документів, включаючи складання відповідного висновку, з подальшою передачею їх до Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Стосовно тверджень відповідача щодо відсутності права отримання одноразової допомоги, оскільки захворювання, ні, не пов`язані з проходження військово служби, суд зазначає, що такі доводи можуть бути розглянуті судом лише після прийняття відповідного рішення, передбаченого Порядком №975 (за умови оскарження особою такого рішення в судовому порядку).

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 у справі № 456/2215/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Ураховуючи, що рішення про виплату одноразової грошової допомоги приймається Міністерством оборони України, то відповідач фактично відмовляючи позивачу у складанні висновку щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги та направленні його на розгляд до Міністерства оборони України, допустив порушення процедури розгляду звернення позивача та діяв поза межами наданих йому повноважень.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані позивачем докази в контексті вимог законодавства, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем - суб`єктом владних повноважень правомірності своїх рішень.

З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не направлення документів висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у разі інвалідності до головного розпорядника коштів Міністерства оборони України та зобов`язання відповідача направити головному розпоряднику коштів Міністерству оборони України висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у разі інвалідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано угода про надання правової допомоги від 23.01.2023, додаткова угода № 2 від 24.04.2023 до угоди про надання правової допомоги від 23.01.2023, квитанції на загальну суму 10000,00 грн, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер серія АІ №1392585 (а.с.28-34,37-38).

Так, відповідно до пункту 1 угоди про надання правової допомоги від 23.01.2023 виконавець приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу, здійснити представництво та захист прав і інтересів Клієнта при вирішенні питань щодо отримання Клієнтом статусу учасника бойових дій, отримання одноразової грошової допомоги, інших пільг, переваг та соціальних гарантій відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інших законодавчих актів України у зв`язку з перебування на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» з 31.03.2022 року по 04.11.2022 року та участі в інших заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Згідно пункту 6 угоди про надання правової допомоги від 23.01.2023 після виконання даної угоди сторонами складається та підписується на протязі 3-х робочих днів акт про надання правової допомоги (юридичних послуг).

Разом з тим, суду не надано акта про надання правової допомоги (юридичних послуг), а саме виконання даної угоди в повному обсязі.

Крім того, суд звертає увагу, що правовідносини в рамках даної справи не є виконанням зобов`язань представника позивача за угодою про надання правової допомоги від 23.01.2023.

Оскільки понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу за розгляд саме цієї справи № 620/6057/23 в суді не підтверджені документально, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 77, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 257 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не направлення документів висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у разі інвалідності до головного розпорядника коштів Міністерства оборони України.

Зобов`язати Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки направити головному розпоряднику коштів Міністерству оборони України висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги та документів, необхідних для виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям у разі інвалідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Гетьмана Полуботка, 68, м. Чернігів, 14038, ).

Повний текст рішення виготовлено 21 липня 2023 року.

Суддя О.Є. Ткаченко