Справа № 303/5324/23
Суддя: Гутій О. В.
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №303/5324/23
ряд. стат. звіту №13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Гутій О.В.

з участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕГА № 1072652 від 01.06.2023 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Томей Ю.Ю.по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень.

Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_1 01.06.2023 року в АДРЕСА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, та повідомила про конфлікт, однак факт події не підтвердився, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень.

З винесеною постановою позивач не згідна, оскільки відповідач не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили її зателефонувати до лінії 102, тобто не вивчивши фактичні обставини справи, притягнув її до адміністративної відповідальності.

А тому вважає, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, а тому є незаконною.

При цьому, позивач зазначає, що нею були подані пояснення при винесенні оскаржуваної постанови, однак такі пояснення працівником поліції взяті до уваги не були, доказів правопорушення не надано, тобто факт порушення оснований на припущеннях, що є порушенням закону.

Враховуючи вищезазначені обставини, постанову вважає незаконною та такою, що не відповідає нормам КУпАП, у зв`язку з чим така підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 15.06.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції 23.06.2023 року подав відзив на позов, в якому заперечив проти позову, так як працівник поліції діяв у відповідності до діючого законодавства, постанова є правомірною та законною, враховуючи вищенаведене, в позові просить відмовити. Також подав компакт диск з доказами, що підтверджують позицію відповідача.

Дослідивши представлені докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії ЕГА № 1072652 від 01.06.2023 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Томей Ю.Ю., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень.

Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що ОСОБА_1 01.06.2023 року в АДРЕСА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції та повідомила про конфлікт, однак факт події не підтвердився, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень (а.с. 8).

Відповідно до ст.183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зазначає, що до матеріалів справи додано диск з відеозаписом події, яка описана в постанові про адміністративне правопорушення від 01.06.2023 року, які в розумінні ст. 251 КУпАП є належними доказами по справі (а.с.39).

З даного відео видно, що позивач вже неодноразово викликала екіпаж поліції. Так, 01.06.2023 року позивач повторно викликала поліцію, які приїхали за вказаною адресою, на запитання працівників поліції стосовно виклику, позивач повідомила, що невпізнані домашні тварини випорожнилися на сходи квартирного будинку, де вона проживає. Разом з тим, матеріли справи та на відео диску відсутні будь-які доказів про те, що у позивача відбувся конфлікт із сусідкою.

Суд звертає увагу, що наявне у матеріалах справи відео містить інформацію про обставини події та підтверджують скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Покликання позивача на відсутність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Відтак, суд вважає що позивач здійснила завідомо неправдивий виклик поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що матеріалами справи підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а наведені позивачем у своєму адміністративному позові обставини про відсутність вчинення адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст.251 КУпАП.

Обов`язок же доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року в справі № 560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Виходячи з цих обставин та викладеного вище, суд вважає правомірними дії відповідача, а постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною.

Суд при цьому не приймає до уваги приведені позивачем твердження, оскільки, виходячи з вище приведеного правового обґрунтування, вони не впливають на законність дій відповідача та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені вище обставини і норми законодавства, суд дійшов висновку, що під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому посилання позивача про протиправність оскаржуваної постанови є помилковим і необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України ст.ст. 9, 17, 18, 33, 185, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції: 88000, м.Ужгород, вул.О.Кошового,2.

Рішення виготовлено 21.07.2023 року.

Головуюча О.В.Гутій