Справа № 441/1268/23
Суддя: Ференц О. І.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

441/1268/23 2-а/441/16/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

20.07.2023 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ференц О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

07.06.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління НП у Львівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6923899 від 02.05.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно оскаржуваної постанови 02.05.2023 він, керуючи автомобілем марки «OPEL OMEGA», р.н. НОМЕР_1 , на вул. Львівській, 3 в м. Городок Львівської області не здійснив зупинки перед стоп-лінією 1.12 при забороненому сигналі світлофора, що було зафіксовано на відеореєстратор, чим порушив п.34 ПДР. Не погоджується з викладеними у постанові обставинами, оскільки в цей день працівники поліції певний період часу просто їздили за його автомобілем, час від часу вмикавши звуковий та світловий сигнали, які він сприймав як вимогу пропустити службовий автомобіль. Кожного разу він з`їжджав на узбіччя, однак поліцейські виключали сигнал, не зупиняли його і продовжували рух за ним. В черговий раз увімкнувши проблискові маячки, після чого він зупинився, працівники поліції також зупинилися і підійшли до його автомобіля. Його попросили пред`явити документи, що він і зробив, не передаючи їх в руки працівнику поліції. У нього також з`ясовували, чи не перебуває він у стані спяніння, що він заперечив. Він запитав працівників поліції про підставу зупинки, на що йому повідомили, що він проїхав світлофор на заборонений сигнал. Категорично не погоджуючись із таким порушенням, він попросив показати докази на підтвердження такого порушення, однак йому їх не надали. 07.06.2023 йому поштою надійшла копія постанови у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Таким чином працівник поліції ОСОБА_2 в порушення вимог чинного законодавства України безпричинно здійснив його зупинку 02.05.2023, а також без належних на те доказів притягнув його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 22.06.2023 провадження у справі відкрито.

Позивач в судове засідання не з`явився, від нього надійшло письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить його задоволити, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати та усі інші витрати, пов`язані з розглядом справи.

Представник відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, обгрунтованого відзиву на позов не подав, а відтак з огляду на вимоги ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у ній докази та з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6923899 від 02.05.2023 водій ОСОБА_1 02.05.2023, керуючи автомобілем марки «OPEL OMEGA», р.н. НОМЕР_1 , на вул. Львівській, 3 в м. Городок Львівської області не здійснив зупинки перед стоп-лінією 1.12 при забороненому сигналі світлофора, що було зафіксовано на відеореєстратор, чим порушив п.34 ПДР. За вчинення даного адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.9).

Як вбачається із оскаржуваної постанови, факт порушення зафіксовано на відеореєстратор. Між тим в графі «До постанови додаються» працівниками поліції не долучено жодного носія інформації з таким відеозаписом, не надано його також представником відповідача в якості доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні даного правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.72, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч.1, 3-4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За положеннями ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу вищенаведених норм закону убачається, що процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 02.05.2023 убачається, що позивач 02.05.2023 о 09 год. 43 хв. у м. Городок на вул. Львівській, 3 Львівської області, керуючи автомобілем не здійснив зупинки перед стоп-лінією 1.12 при забороненому сигналі світлофора, що було зафіксовано на відеореєстратор, чим порушив п.34 ПДР. Згідно даної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Між тим, до оскаржуваної постанови не долучено жодних доказів, що свідчили б про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності. Відзиву на позовну заяву відповідач не надав, відеозапису з відеореєстратора, на який посилався поліцейський в оскаржуваній постанові, представником відповідача не надано.

Крім того, в оскаржуваній постанові відсутня інформація про технічний засіб, яким здійснювалася відеофіксація правопорушення. У своїй постанові від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 ВС встановив, що суди попередніх інстанцій вірно зазначили про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого частиною другою ст. 122 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Таким чином прийняте поліцейським ВП № 2 Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області Дем`яновським Р.Л. рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

Разом з цим, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.ст.283 і 284 КУпАП. Зокрема, у постанові потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.2 ст.2 КАС України), суд приходить висновку, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим і належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

З урахуванням вищенаведено, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адмінправопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є недоведеним.

За наведеного, а також ураховуючи заявлені вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не доведена, прийняте поліцейським рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, відтак, за відсутності достатніх доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6923899 від 02.05.2023 слід скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

З огляду на вимоги ст. 132, 139, 143 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Львівській області на користь позивача 536 грн. 80 коп. судового збору (а.с.1). При цьому не підлягають стягненню заявлені позивачем інші витрати, повязані із розглядом справи, зокрема, витрати на виготовлення копій документів згідно товарного чеку від 15.06.2023, оскільки такі неможливо ідентифікувати з привязкою до даної судової справи.

Керуючись ст. 2, 72, 77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 286, 293 КАС України, ст.ст.9, 251, 280, ч.1 ст.293 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченя безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 6923899 від 02.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області (місцезнаходження м. Львів, пл. Григоренка, 3) на користь ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 ) 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча О.І. Ференц