Справа № 460/14464/22
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/14464/22 пров. № А/857/6238/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Рівненської міської ради на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі №460/14464/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій (головуючий суддя першої інстанції Щербаков В.В., час ухвалення за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, місце ухвалення м. Рівне, дата складання повного тексту 07.03.2023),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Рівненської міської ради про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,010 га в м. Рівне для гаражного будівництва, так як відповідне рішення відповідачем не прийнято у встановлений законом строк та у встановленому порядку; зобов`язання відповідача на своєму черговому засіданні розглянути клопотання позивача від 03.06.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,010 га в м.Рівне для гаражного будівництва та прийняти рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Позов обґрунтовано тим, що бездіяльність відповідача щодо ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність суперечить нормам чинного законодавства.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Рівненської міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 03.06.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для гаражного будівництва, орієнтовною площею 0,010 га м. Рівне. Зобов`язано Рівненську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії Рівненської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 03.06.2021 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для гаражного будівництва, орієнтовною площею 0,010 га м. Рівне та прийняти рішення з урахуванням приписів ст.118 Земельного кодексу України. В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що Рівненська міська рада здійснюючи свої повноваження керується Регламентом Рівненської міської ради 8-го скликання, затвердженим рішенням Рівненської міської ради від 18.11.2021 №1619 (далі - Регламент), який встановлює порядок її діяльності, скликання сесій, підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень та з інших процедурних питань, порядок роботи сесії Рівненської міської ради, порядок проведення пленарних засідань Рівненської міської ради, інші процедури, які випливають з повноважень Рівнеради, встановлених Конституцією України і законами України.

Статтею 28 Регламенту встановлено порядок розгляду проектів рішень Рівненською міською радою, зокрема пунктом 28.1 встановлено, що розгляд проектів рішень на пленарних засіданнях Рівненської міської ради може включати в себе: 1) відхилення проекту рішення (рішення не набрало необхідної кількості голосів); 2) відмову в ухваленні рішення; 3) передачу проекту рішення на доопрацювання чи відкладення для додаткового вивчення із встановленням строків; 4) опублікування проекту рішення для публічного обговорення, доопрацювання його з урахуванням наслідків обговорення і повторне подання на перше читання; 5) прийняття проекту рішення за основу (з можливим доопрацюванням) і доручення відповідним виконавчим органам Рівнеради підготувати проект рішення на друге читання; 6) обговорення і схвалення проекту рішення постатейно та в цілому (друге читання). Отже, ураховуючи норму статті 28 Регламенту у випадку, якщо проект рішення не набрав необхідної кількості голосів на підтримку він вважається відхиленим.

Тобто Рівненською міською радою були вчинені усі дії щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про безоплатну передачу йому земельної ділянки, а саме: підготовка Проекту рішення Управлінням земельних відносин на підставі заяви ОСОБА_1 , реєстрація Проекту рішення, проведення юридичної експертизи на відповідність Проекту рішення вимогам чинного законодавства та Регламенту, розгляд Проекту рішення постійною комісією з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування та постійною комісією з питань міського господарства, транспорту, зв`язку та екології, візування Проекту рішення керівниками виконавчих органів, оприлюднення Проекту рішення на офіційному сайті Рівненської міської ради, включення його в проект порядку денного питань, які міська рада розглядала 10 лютого 2022 року на пленарному засіданні п`ятої сесії Рівненської міської ради та проведення процедури голосування, вважає, що відсутня бездіяльність Рівненської міської ради щодо цього Проекту рішення, оскільки бездіяльність мала б місце бути, якщо б органом місцевого самоврядування не було б вчинено жодних дій щодо розгляду заяви ОСОБА_1 .

Також до Проекту рішення були зауваження начальника юридичного відділу Управління земельних відносин, зокрема було зазначено на зворотній стороні Проекту рішення «Відсутня інформація про облік земельної ділянки ч. 6 ст. 118 ЗК України». Тому враховуючи зазначене, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 , зазначеної у клопотанні земельної ділянки, а в подальшому його затвердження та передача безоплатно у власність, у зв`язку із відсутністю інформації чи перебуває бажана земельна ділянка у користуванні інших осіб, може призвести до порушення прав останніх на цю земельну ділянку.

Крім цього, на момент прийняття Рівненським окружним адміністративним судом рішення 07.03.2023 та на теперішній час в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12 травня 2015 року №389-VIII. Законом України від 24 березня 2022 року № 2145-ХІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», який набрав чинності 07 квітня 2022 року, внесені зміни до Земельного кодексу України. Так, вказаним законом розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона щодо надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земельних ділянок у власність.

З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що 03.06.2021 позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) частини земельної ділянки орієнтовною площею 0.010 га, що розташована на території міста Рівне для гаражного будівництва.

До клопотання було додано графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорта та посвідчення УБД.

Проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки у м. Рівному був включений до порядку денного пленарного засідання сесії Рівненської міської ради.

На сесії Рівненської міської ради 21.10.2021 проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки, не набрав необхідної кількості голосів депутатів для ухвалення, а тому відповідно до 28.1.1 Регламенту Рівненської міської ради, проект рішення, який не набрав необхідної кількості голосів, вважається відхиленим.

Позивач 29.10.2021 повторно звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) частини земельної ділянки орієнтовною площею 0.010 га, що розташована на території міста Рівне для гаражного будівництва.

На сесії Рівненської міської ради 15.02.2021 проект рішення міської ради «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки, не набрав необхідної кількості голосів депутатів для ухвалення, а тому відповідно до 28.1.1 Регламенту Рівненської міської ради, проект рішення, який не набрав необхідної кількості голосів, вважається відхиленим.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач всупереч чинного законодавства за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - ЗК України).

Частиною 1 статті 3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Приписами статті 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно зі статтею 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з пунктами «в» частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах, зокрема: для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара.

Відповідно до вимог частин третьої, четвертої статті 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до приписів статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Частиною першою статті 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як уже зазначалось вище та встановлено судом, 03.06.2021 позивач звернувся з клопотанням до Рівненської міської ради про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,010га для гаражного будівництва.

Проект рішення Рівненської міської ради №2445 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки» оприлюднений на офіційному веб-сайті Рівненської міської ради.

Згідно з витягом з Протоколу №43 засідання постійної комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування від , комісія ухвалила: не підтримувати проект рішення Рівненської міської ради "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки та рекомендувати відмовити.

За наслідками пленарного засідання восьмої сесії Рівненської міської ради зазначений Проект рішення Рівненської міської ради №2445 не набрав необхідної кількості голосів.

Отже, за результатами розгляду заяви позивача міською радою не було прийнято жодного рішення по суті заяви: ні про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ні про відмову у його наданні, з наведенням мотивів такої відмови.

Як уже зазначалось вище, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Тобто розгляд клопотання заінтересованої особи повинно прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема в постанові від 23.11.2018 по справі №826/8844/16.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос ( ч. 2 ст. 59 Закону №280/97-ВР).

Крім цього, статтею 46 цього Закону визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на винесення клопотання на розгляд сесії, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Колегія суддів апеляційного суду, з наведених вище підстав, також вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що проект рішення мав зауваження, на даний момент у зв`язку із воєнним станом в Україні діє встановлена законом заборона щодо надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земельних ділянок у власність та відповідач діяв відповідно до свого Регламенту.

Апеляційний суд повторно зауважує, що відповідач за відсутності будь-якого обґрунтування ні не надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, ні не надав мотивовану відмову у його наданні відповідно до вимог ст. 118 ЗК України.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції вірно висновував про необхідність визнання бездіяльності відповідача щодо розгляду клопотання позивача від 03.06.2021 року протиправною та задоволення позову в цій частині.

Як наслідок, оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які визначені ст. 118 ЗК України, у визначений законом строк, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 03.06.2021 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у земельної ділянки для гаражного будівництва розміром 0,010 гектара з прийняттям рішення по суті звернення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши правомірність вчинених відповідачем дій згідно до вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, суд вважає, що такі наведеним вище критеріям не відповідають та вчинені відповідачем без урахування вимог ЗК України, Закону №858-IV.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Рівненської міської ради залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року у справі №460/14464/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький