Справа № 420/6292/23
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/6292/23

Перша інстанція: суддя Свида Л.І.,

повний текст судового рішення

складено 02.06.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

за участі секретаря Брижкіної І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Одеської міської ради щодо незабезпечення його позачергово житловою площею у межах відповідної норми та ненадання житла в порушення вимог п.18 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ч.1 ст.46 Житлового кодексу України;

зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради ухвалити рішення про надання йому у постійне користування житлового приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів його сім`ї;

зобов`язати Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради вчинити дії з розподілу та надання йому у постійне користування житлового приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів його сім`ї.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, що дає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Разом з матір`ю, ОСОБА_2 , яка також є інвалідом ІІ групи, він перебуває на квартирному обліку у секторі обліку та розподілу житла Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з 23.04.2010 року з правом позачергового надання житла та станом на 01.01.2023 року номер у черзі 218, з 24.02.2011 року у списках інвалідів війни за №32.

Позивач зазначає, що особливості отримання позачергового житла ветеранами війни інвалідами війни визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак, в порушення вимог вказаного Закону, у встановлені строки він та члени його родини житлом не забезпечені.

Також, з посиланням на ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує, що він користується спеціальною пільгою на отримання житла і має бути забезпечений житлом протягом двох років з дня взяття його на квартирний облік, однак дана норма Закону відповідачем проігнорована та не виконана станом на час звернення до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів наявності переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у цьому списку передують позивачу.

Позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла. Враховуючи те, що попереду позивача у черзі знаходиться значна кількість осіб, які потребують поліпшення житлових умов, зміна черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав цих осіб.

За таких обставин судом не встановлено порушення права позивача з боку відповідачів та наявності підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування наведених в апеляційній скарзі доводів апелянт навів доводи, які за суттю та змістом відповідають зазначеним у позовній заяві.

Окремо наголошено, що суд першої інстанції залишив поза увагою його доводи щодо забезпечення житлом осіб, які входять до переліку осіб, визначених ст.46 Житлового кодексу України.

Крім того вказано, що у 2022 році Приморською РА ОМР надано 110,6 кв. м. загальної житлової площі для медичних працівників відповідно до рішення Одеської міської ради №293 від 24.11.2022 року.

Вказане свідчить, що з боку відповідачів проводиться виділення житлової площі для інших категорій осіб, які не мають першочергового права на її отримання, що впливає на право позивача на забезпечення житлом.

Від Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшли відзиви на апеляційну скаргу, у яких відповідачі просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

19.07.2023 року від Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Фактичні обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.01.2015 року (а.с.6).

Згідно довідки Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 20.02.2023 року б/н, на квартирному обліку при Приморській районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_1 перебуває складом сім`ї в 2 особи (він, мати) з 18.05.2006 року та станом на 01.01.2023 року черга - №3763. З 23.04.2010 року його включено до позачергової групи - № НОМЕР_2 , з 24.02.2011 року включено до списку осіб з інвалідністю внаслідок війни, черга №32 (а.с.6).

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №293 від 24.11.2022 року затверджено план розподілу загальної житлової площі Одеською міською радою у 2022 році. Згідно вказаного плану, зокрема, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради отримала для медичних працівників загальну житлову площу 110,6 м2, районні адміністрації Одеської міської ради отримали загальну житлову площу 1233,10 м2 для забезпечення тимчасового проживання військовослужбовців (а.с.7).

20 лютого 2023 року позивач звернувся до Виконавчого комітету Одеської міської ради із заявою щодо невідкладного забезпечення його та членів його сім`ї житлом в м. Одесі згідно положень п.18 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ч.1 ст.46 Житлового кодексу України (а.с.8).

Приморська районна адміністрація Одеської міської ради листом №Г-281 від 03.03.2023 року повідомила позивача про те, що на теперішній час він перебуває на квартирному обліку при районній адміністрації складом сім`ї із 2-х осіб (позивач, мати ОСОБА_2 ) з 18.05.2006 року по загальній групі, де черга станом на 01.01.2023-№3763. З 23.04.2010 року позивача включено до позачергової групи, черга - №218, та з 24.02.2011 року включено до списку осіб з інвалідністю внаслідок війни, черга - №32. Також цим листом повідомлено, що питання надання житлової площі сім`ї позивача буде розглянуто при підході черги квартирного обліку у списку на позачергове отримання житлової площі, по мірі надходження житла для розподілу (а.с.9).

Вважаючи наявну бездіяльність з боку відповідачів щодо забезпечення його позачергово житловою площею у межах відповідної норми та ненадання житла в порушення вимог чинного законодавства, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

За приписами ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належить облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності.

Відповідно до ст.38 Житлового кодексу Української РСР (в редакції, чинній на момент включення до списку осіб з інвалідністю внаслідок війни) порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюються законодавством Союзу РСР, цим кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до ст. 9, 31, 33 Житлового кодексу Української РСР (в цій же редакції) громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Потребуючі поліпшення житлових умов члени житлово-будівельних кооперативів, громадяни, які мають жилий будинок (квартиру) у приватній власності, та інші громадяни, що проживають у цих будинках (квартирах), забезпечуються жилими приміщеннями на загальних підставах.

Згідно із ч.1 ст.39, ч.1 ст.40, 42, ч.1, 3, 4 ст.3 ч. 1, 3 ст.46 Житлового кодексу Української РСР громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем проживання виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першою статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень).

Поза чергою житлове приміщення надається особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, з визначенням переважного права на отриманим житла осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Так, відповідно до ст.1, п.18 ч.1 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Відповідно до п.23, пп.1 п.9, пп.3 п.38 Правил обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів №470 від 11 грудня 1984 року, громадяни, взяті на квартирний облік, вносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень.

З числа вказаних громадян складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Отже, забезпечення житлом таких осіб можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством.

Іншого порядку, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень, діючим законодавством не встановлено.

За таких обставин ОСОБА_1 хоча і включений до списку на позачергове житло, проте положення ст.46 Житлового кодексу Української РСР не дають йому переважного права на одержання житлового приміщення перед всіма іншими категоріями позачерговиків та членів їх сімей, а відтак, він підлягає забезпеченню житлом в порядку черговості після того, як будуть забезпечені житлом особи, які були раніше включенні до цього списку, що відповідатиме положенням статті 46 Житлового кодексу Української РСР.

Аналогічний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 03 червня 2015 року у справі №6-390цс15, з висновком якого погодився й Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 листопада 2019 року у справі №712/4259/17 (провадження №61-15146сво18), та відповідно до приписів ч.5 ст.42 КАС України враховується при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

До того ж судом першої інстанції слушно зазначено про відсутність доказів наявності у позивача переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у цьому списку передують позивачу.

Позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла. Враховуючи те, що попереду позивача у черзі знаходяться ще 31 особа, відхилення від черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав цих осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 12 березня 2018 року у справі №676/1707/17-ц, від 30 січня 2020 року у справі №335/3599/18, від 24 лютого 2020 року у справі №725/3605/19, від 03 квітня 2020 року у справі №344/8248/17-ц, від 22 травня 2020 року у справі №522/16805/17, від 28 січня 2021 року у справі №328/1568/19, висновки яких суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Крім того, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_1 у 2019 році вже звертався до суду з аналогічним позовом та відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі №522/6826/19, позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги. Враховуючи, що попереду позивача у черзі знаходиться значна кількість осіб, які потребують поліпшення житлових умов, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Стосовно, твердження апелянта про виділення у 2022 році Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради загальної житлової площі у розмірі 110,6 м2 для медичних працівників на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради №293 від 24.11.2022 року колегія суддів зазначає, що вказане рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради не передбачає виділення житлової площі, а лише визначає план її розподілу у 2022 році.

З наявного у матеріалах справи листа Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.04.2023 року вбачається, що з боку останньої у 2019, 2020 та 2022 роках не здійснювався розподіл житла. У 2021 році було виділено 3 об`єкти нерухомого майна для сиріт (а.с.69-72).

Таким чином з боку відповідачів не було допущено порушення черговості забезпечення житлом, на які вказує позивач, тому позов у відповідній частині є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Зважаючи, що судом першої інстанції правомірно розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач І.П. Косцова
Судді Ю.В. Осіпов В.О. Скрипченко