Справа № 280/3160/23
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 липня 2023 року Справа № 280/3160/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району (69096, м.Запоріжжя, бул. Вінтера, буд. 14)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.05.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району про відмову у реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як внутрішньо переміщеної особи, яке оформлене листом №07-08/1437 від 21.04.2023 року;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району взяти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік як внутрішньо переміщену особу та видати довідку внутрішньо переміщеної особи, відповідно до постанови КМУ № 509 від 01.10.2014 року з моменту звернення, а саме з 13.04.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до початку військових дій позивач фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Благовіщенської сільської ради Василівського району запорізької області від 26.05.2022 №95. Проте, відповідачем було відмовлено у видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України. Зазначає, що своїми діями відповідач фактично позбавив позивача права повноцінно користуватись правами, які передбачені для внутрішньо переміщених осіб, тому із даною відмовою не погоджується та просить задовольнити його позовні вимоги.

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивачу відповідно до п. 7 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», до заяви необхідно надати докази, що підтверджують сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії або що за ОСОБА_2 було сплачено роботодавцем єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за IV квартал 2021 р. або за 2021 рік на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії. З причин відсутності доказів проживання на території адміністративно- територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії і було відмовлено в видачі довідки про взяття на облік ВПО. Тобто законних підстав для отримання допомоги на проживання як особа ВПО у неї та її дітей не має права. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач 13.04.2023 звернулася до відповідача із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідач листом від 21.04.2023 р №07-08/1437 повідомив позивача про відсутність правової підстави для видачі довідки внутрішньо переміщеної особи, та зазначив, що згідно з Інформацією Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . На отримання довідки також мають право особи, задеклароване/зареєстроване місце проживання яких розташоване поза межами території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії, але такі особи: перебувають на обліку як платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії; сплатили або за яких сплачено роботодавцями єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за IV квартал 2021 р. або за 2021 рік на території адміністративно-територіальної одиниці, на якій проводяться бойові дії. Так як позивач не надав відповідні підтверджуючі документи, видати довідку внутрішньо переміщеної особи немає законних підстав.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706-VII (далі - Закон №1706), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об`єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

За приписами частин 1, 2 ст.4 Закону №1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.4 Закону №1706).

Відповідно до п.2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №509 (далі - Порядок №509), для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік за формою згідно додатком 1 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

У день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком 2, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу. У випадках, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, уповноважений орган зобов`язаний розглянути заяву протягом 15 робочих днів та прийняти рішення про видачу довідки або відмову в її видачі (п.6 Порядку №509).

Відповідно до п.8 Порядку № 509 заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі, коли: 1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначені у статті 1 Закону; 2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки; 3) заявник втратив документи, що посвідчують особу (до їх відновлення); 4) у документі заявника, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом другим пункту 4 цього Порядку; 5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, не підтверджують такого факту. Рішення про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстав для відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви про взяття на облік, а у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 4 цього Порядку, - не пізніше ніж через 15 робочих днів після її подання.

Наведені підстави є тотожними підставам, визначених Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Відповідно до ч.10 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, заявнику може бути відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, якщо: 1) відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, визначені у статті 1 цього Закону; 2) у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки; 3) заявник втратив документи, що посвідчують його особу, до їх відновлення; 4) у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені частиною сьомою цієї статті; 5) докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, не доводять факту проживання заявника на території зазначеної адміністративно-територіальної одиниці. Особа має право звернутися із заявою повторно, якщо у неї з`явилися підстави, визначені у статті 1 цього Закону, або усунуті підстави для відмови у видачі довідки, передбачені цією статтею, чи оскаржити рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до суду.

Абзацом 3 частини 7 статті 4 Закону № 1706-VII установлено, що у разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених статтею 1 цього Закону (військовий квиток з відомостями про проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності (за наявності), документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно, свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну середню освіту, документи про професійно-технічну освіту, документ про вищу освіту (науковий ступінь), довідку з місця навчання, рішення районної, районної у місті Києві чи Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування, медичні документи, фотографії, відеозаписи тощо).

З наведених вище положень законодавства випливає, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», на момент їх виникнення, зокрема, залишення свого місця проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 22 листопада 2018 року по справі №265/3453/17, в постанові від 12 вересня 2018 року по справі №310/8280/16-а, в постанові від 06 березня 2018 року по справі №234/8701/17.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, відповідно до довідки Виконавчого комітету Благовіщенської сільської ради Василівського району запорізької області від 26.05.2022 №95 позивачка проживала без реєстрації з 01.02.2015 року за адресою АДРЕСА_2 , до 10.05.2022 року. З 10.05.2022 року виїхала до міста Запоріжжя за місцем реєстрації у зв`язку з тимчасовою окупацією території.

17.09.2016 року позивачка зареєструвала шлюб у місті Енергодарі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.09.2016 року виданим Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Відповідно до Декларації з лікарем від 19.08.2021 № 0001-НХМЕ-Х2АС була пацієнтом "Міського центру первинної медико-санітарної допомоги" Енергодарської міської ради Запорізької області. Також адреса місце перебування позивача у декларації з лікарем відповідає довідці виконавчого комітету Благовіщенської сільської ради Василівського району Запорізької області від 26.05.2022 року.

Отже, позивач фактично проживала до початку військових дій за адресою: АДРЕСА_2 , з якої здійснено внутрішнє переміщення у зв`язку з тимчасовою окупацією.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наданими позивачем документами підтверджено факт його проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення (с. Подове, Запорізька область, Василівський район) у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», на момент виникнення цих обставин.

Тому позивач підпадає під визначення внутрішньо переміщеної особи, наведене в ст.1 Закону №1706-VII, і визначені ч.10 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та пунктом 8 Порядку №509 підстави для відмови позивачу у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - відсутні.

Згідно з частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду обґрунтованість відмови позивачу у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району (69096, м.Запоріжжя, бул. Вінтера, буд. 14, ) -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району у формі листа №07-08/1437 від 21.04.2023 про відмову ОСОБА_1 у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району взяти ОСОБА_1 на облік як внутрішньо переміщену особу та видати довідку внутрішньо переміщеної особи, відповідно до постанови КМУ № 509 від 01.10.2014 року з моменту звернення, а саме з 13.04.2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 1073,60 грн (одну тисячу сімдесят три гривні 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району (69096, м.Запоріжжя, бул. Вінтера, буд. 14, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 20.07.2023.

Суддя О.В. Конишева