Справа № 420/5536/23
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5536/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Запоріжській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Запоріжській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати:

а) Рішення №52 від 18.10.2022р. про відмову у призначенні пенсії, яким працівниками відділу призначення пенсій Головного управління ПФУ в Хмельницькій області у зарахуванні трудового стажу ОСОБА_1 за період роботи з 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське) ОСОБА_1 було відмовлено;

б) Рішення №52 від 27.11.2022р. про відмову у призначенні пенсії, яким працівниками відділу призначення пенсій Головного управління ПФУ в Запорізькій області у зарахуванні трудового стажу ОСОБА_1 за період роботи 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське) ОСОБА_1 було відмовлено;

в) Рішення №52 від 27.02.2023р. про відмову у призначенні пенсії, яким працівниками відділу призначення пенсій Головного управління ПФУ у Київській області у зарахуванні трудового стажу ОСОБА_1 за період роботи 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське) ОСОБА_1 було відмовлено;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області:

а) зарахувати у трудовий стаж ОСОБА_1 період роботи з 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки (строком у 18 років 8 місяців та 25 днів) у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське);

б) призначити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідному розмірі;

в) здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 11.10.2022 року (дата першого звернення до ПФУ за пенсією) з урахуванням періоду роботи з 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки (строком у 18років 8 місяців та 25 днів) у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що її загальний трудовий стаж роботи на день подачі заяви про призначення пенсії становить 32 років 11 місяців 4 дні, однак зарахований їй страховий стаж становить 14 років 09 місяців 5 днів.

Зазначає, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Вважає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Різне написання мого імені російською мовою у паспорті та архівних документах не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії, а основою для призначення мені пенсії має бути трудова книжка, як того вимагає ст. 48 КЗпП та ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З приводу «нечитабельних печаток» зазначає, що згідно Висновку експертного дослідження №УД-19/116-23/35-ДЦ від 16.01.2023р. ОНДЕКЦ моє звільнення 13.03.1999р. з КСП «Йосипівське» було завірене печаткою саме КСП «Йосипівське», а тому ігнорування цього експертного висновку, яке було у полі зору працівників ПФУ, свідчить про їх небажання виконувати функцію держави із затвердження прав та свобод громадянина, яке викладене у ст. 3 Конституції України.

Через такий вільний підхід до виконання своїх функцій привів до того, що правники ПФУ помилково не врахували мій трудовий стаж строком у 18 років 8 місяців та 25 днів, а тому безпідставно відмовили у призначені мені пенсії за віком.

Відтак, оскаржувані рішення є такими, що суперечать чинному законодавству, та не відповідають критеріям правомірності дій і рішення суб`єкта владних повноважень, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а тому є протиправними. На підставі чого, просить позовні вимоги задовольнити.

Процесуальні дії

Ухвалою судді від 23.03.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

06.04.2023 року до суду за вхід. №10761/23 надійшла заява на виконання ухвали суду з доказами сплати судового збору.

Ухвалою суду від 11.04.2023 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

25.04.2023 року за вхід.№ЕП/1445/23 надійшов відзив на позов ГУ ПФУ в Одеській області, в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача. В позовній заяві Позивачка просить суд: «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати у трудовий стаж період роботи з 19.06.1980 по 13.03.1999 у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві, радгоспі Йосипівський, та Колективному сільськогосподарському підприємстві Йосипівське та призначити пенсію за віком, що суперечить вимогам, визначеним п. 4. 10 Порядку № 22-1. Крім того, належність правовстановлюючих документів особі розглядається в судовому порядку відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

27.04.2023 року за вхід.№ЕП/14962/23 надійшов відзив на позов ГУ ПФУ у Київській області, в якому зазначено, що згідно із записам в трудовій книжці позивачка зарахована на роботу в Одеську овочеву дослідну станцію з 14.07.1980, з 07.06.1990 переведені в агрофірму Союз та звільнена 04.07.1996 з радгоспу Йосипівський у зв`язку з реорганізацією.

Записи про реорганізацію овочевої дослідної станції в радгосп Йосипівський в трудовій книжці відсутні.

Згідно історичної довідки про діяльність КСП Йосипівське не підтверджено, що дослідно-виробниче господарство (ОПХ) реорганізовано в радгосп «Йосипівський».

Згідно довідки №Г-201 від 16.09.2022, виданої Комунальною установою Овідіопольської селищної ради Об`єднаний трудовий архів, позивачка зарахована на роботу з 19.06.1980 та переведені в А/Ф Союз з 07.08.1990, що не відповідає записам трудової книжки.

Період роботи в КСП Йосипівський 04.07.1996 13.03.1999 завірено нечитабельною печаткою.

У зв`язку із зазначеним зарахувати до страхового стажу періоди з 14.07.1980 по 04.07.1996 та з 04.07.1996 по 13.03.1999 можливо за результатами перевірки первинних документів.

28.04.2023 року за вхід.№ЕС/4029/23 надійшов відзив на позов ГУ ПФУ в Запорізькій області, в обґрунтування якого вказано, що згідно наданих документів страховий стаж Позивачки становить 14 років 3 місяці 4 дні.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 19.06.1980 по 13.09.1999, оскільки запис при звільнені з роботи завірено печаткою, яка нечитабельна, а довідці, виданої архівною установою 16.09.2022 №Г-201 зазначене ім`я Позивачки не відповідає паспортним даним.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.10.2022 № 52 ОСОБА_2 було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного для призначення пенсії страхового стажу.

19.05.2023 року за вхід.№ЕС/4908/23 надійшов відзив на позов ГУ ПФУ в Хмельницькій області, де вказано, що за доданими до заяви документами до страхового стажу не зараховано період з 19.06.1980 по 13.03.1999, оскільки у записі про звільнення з роботи неможливо прочитати написи на печатці. У архівній довідці від 16.09.2022 № Г-201 зазначено ім`я особи (російською ОСОБА_3 ), що не відповідає паспортним даним позивачки (російською ОСОБА_3 ).

Для зарахування до страхового стажу періоду з 19.06.1980 по 13.03.1999 необхідно надати рішення суду про встановлення факту належності позивачці довідки від 16.09.2022 № Г-201, або інший документ, визначений Порядком № 637, який підтверджує спірний період роботи.

Висновок експертного дослідження № ЕД-19/116-23/35-ДД, виданий 16.01.2023, до заяви від 11.10.2022 не додавався та головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не розглядався.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності вказана заява розглядалася структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

До страхового стажу не зараховано період роботи з 19.06.1980 по 13.09.1999, оскільки запис при звільнені з роботи завірено печаткою, яка нечитабельна, а довідці, виданій архівною установою 16.09.2022 № Г-201 зазначене ім`я Позивачки не відповідає паспортним даним.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.10.2022 № 52 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного для призначення пенсії страхового стажу.

В подальшому ОСОБА_1 ще декілька разів зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності вказані заяви розглядалася структурними підрозділами Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізький області та Головного управління Пенсійного фонду у Київській області.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізький області від 27.11.2022 №52 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного для призначення пенсії страхового стажу.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду у Київській області від 27.02.2023 № 52 також було відмовлено у призначенні пенсії.

Судом також встановлено наступне.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 17-ти літньому віці наказом від 14.07.1980р. з 19.06.1980р. була прийнята на працю робочою овочевого цеху «Одеської овочевої дослідної станції» (надалі «ООДС»; російською мовою «Одесская овощная опытная станция»).

Через 6 діб після видання наказу про прийнятті на роботу, а саме 20.07.1980р. відділом кадрів ООДС була заведена трудова книжка НОМЕР_1 .

Після досягнення 16.09.1980 року повноліття, позивач 26.09.1980р., у Петродолинській сільській Раді Овідіопольського району Одеської області уклала шлюб з ОСОБА_5 і набула прізвище чоловіка - « ОСОБА_6 ». До трудової книжки внесені відповідні зміни.

16.09.2022р. позивачу виповнилося 60 років и 11.10.2022р. вона звернулася до територіального органу ПФУ у с. Овідіополь із заявою про призначення мені пенсії за віком.

Згідно Висновку експертного дослідження №УД-19/116-23/35-ДЦ від 16.01.2023р. відбитки печаток у трудової книжці позивача НОМЕР_1 читабельні і містять написи:

- на 5-ій сторінці трудової книжки російською мовою: «Министерство плодоовощного хозяйства СССР Всесоюзний научно-исследовательский институт селекции и зерноводства овощних культур В-О «Союзсортсемовощ» «Отдел кадров»;

- а на 7-ій. сторінці: «Одеська область, Овідіопольський район село Йосипівка» *України* Колективне сільськогосподарське підприємство «Йосипівське» * ВІДДІЛ КАДРІВ*.

З «Історичної довідки про діяльність КСП «Йосипівське», наданої трудовим архівом, яка викладена російською мовою під назвою « ОСОБА_7 справка о деятельності КСП «Йосифовское»» вбачається, що це підприємство було створено у 1949 під назвою радгосп «2-га П`ятирчка», яке згодом було реорганізоване в Одеську овочеву дослідну станцію, ОПХ, радгосп «Йосипівський», потім у КСП «Йосипівське», яке було ліквідоване у 2000 році.

З архівної довідки КУ «Об`єднаний трудовий архів» №Г-201 від 16.09.2022р. вбачається, що позивач з 19.06.1980 р. була прийнята на роботу ООДС в якості помічника ученика тракторної бригади і працювала у цьому підприємстві (яке послідовно реорганізовувалося то у ОПХ, то у радгосп «Йосипівський», а на останнє у КСП «Йосипівське») до дати свого звільнення 13.03.1999 року з КСП «Йосипівське».

У архівній довідці КУ «Об`єднаний трудовий архів» №Г-201/1 від 16.09.2022р. вказано, що у документах архівного фонду КСП «Йосипівське» (Одеська овочева дослідна станція, ОПХ, радгосп «Йосипівський») у відомостях нарахування зарплати за 1990-1991 роки значиться (російською мовою) « ОСОБА_8 ».

В подальшому позивачем отримано «Передмову до опису справ постійного зберігання і по особистому складу радгоспу «Йосипівський» (на російській мові «Предисловие к описи дел постоянного хранения и по личному составу совхоза «Иосифовский»), яке було підписане директором радгоспу «Йосипівський».

З цього документу вбачається, що Рішенням виконкому Овідіопольської районної Ради. народних депутатів №150 від 02.03.1992р. на базі Дослідного виробничого господарства (ОПХ) був створений радгосп «Йосипівський».

У «Акті приймання-передавання документів на постійне зберігання» від 25.07.2008 року вказано, що в зв`язку з ліквідацією КСП «Йосипівське» (Радгосп «Йосипівський», Одеська овочева дослідна станція) передало, а трудовий архів прийняв документи цього підприємства на зберігання.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 7 Закону №1058-IV, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 26 Закону №1058 обумовлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною четвертою вказаної статті передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписами статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також, зокрема, військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Аналізуючи зазначені норми права, суд приходить до висновку, що, за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наданої позивачем трудової книжки, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запоріжській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області під час призначення позивачу пенсії не було враховано період роботи з 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське).

При цьому, підстави відмови у всіх рішеннях пенсійного органу зазначені однакові: за доданими документами до страхового стажу не зарахований період роботи з 19.06.1980 року по 13.03.1999 р., оскільки на записі про звільнення не читається відтиск печатки (нечитабельний), а в архівній довідці від 16.09.2022 року №Г-201 зазначене ім`я « ОСОБА_3 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ».

Суд, перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Принцип розподілу влади визначає, що єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Щодо нечитабельності печатки

У відповідності до ст. 48 КЗпП України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону №1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Отже, законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок ведення трудових книжок встановлений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до п. 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з п. 2.2 Інструкції № 58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до абз. 8 п. 2.14 Інструкції № 58 переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, які прийняття на роботу.

Разом із тим, згідно з п. 1.5 Інструкції № 58 питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

У свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Правова позиція щодо недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17 та від 09.08.2019 у справі №654/890/17.

Також, Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, Верховний Суд у постанові №687/975/17 від 21.02.2018 зазначив, що на особу не може перекладались тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Також слід звернути увагу на постанову правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, якою затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Згідно із пунктом 4.2 вказаного Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Таким чином, наведеними нормами права передбачено право пенсійного органу на перевірку наданих пенсіонером документів для їх підтвердження.

У свою чергу, згідно з вимогами статті 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому, відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що відповідач звертався до підприємств, в якому працював позивач для підтвердження відомостей щодо спірного періоду роботи позивача.

Натомість, на переконання суду, бездіяльність пенсійного органу щодо з`ясування фактичних обставин, стало підставою для вчинення саме позивачем дій щодо спростування підстав, вказаних у рішенні про відмову в призначенні пенсії.

Так, отримавши рішення про відмову в призначенні пенсії ГУ ПФУ в Хмельницькій області та ГУ ПФУ в Запорізькій області, позивач через представника 02.01.2023 року звернулась із заявою до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України про призначення технічного дослідження документів (трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 ).

У Висновку експертного дослідження від 16.01.2023 р. №ЕД-19/116-23/35-ДД встановлено:

«Відбиток печатки «Отдел кадров» на 5-ій сторінці у трудовій книжці серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , складається з наступного тексту: «Министерство плодоовощного хозяйства СССР Всесоюзний научно-исследовательский институт селекции и зерноводства овощних культур В-О «Союзсортсемовощ» «Отдел кадров».

Відбитки печатки «ВІДДІЛ КАДРІВ» на 7-ій сторінці у трудовій книжці серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , складається з наступного тексту: «Одеська область, Овідіопольський район село Йосипівка» *Україна* Колективне сільськогосподарське підприємство «Йосипівське» * ВІДДІЛ КАДРІВ*».

Натомість, не зважаючи на наявність висновку експертного дослідження, ГУ ПФУ у Київській області в якості підстави для відмови в призначенні пенсії знову зазначено про нечитабельність печатки.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Пенсійний орган приймаючи оскаржуване рішення, не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Статтями ж 1 та 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

Також відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні записи у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.

З огляду на вищевказане, доводи відповідачів щодо не зарахування до стажу позивача періоду роботи з 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське) не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Щодо невідповідності імені позивача у документах

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення державним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17, від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а, від 23 жовтня 2019 року у справі №263/3783/17, від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/1 від 20 січня 2021 року у справі №588/647/17 та інших.

З наданих позивачем документів цілком зрозуміло, що вказані відповідачем невідповідності є формальними.

Як зазначено у трьох рішеннях пенсійного органу: «У архівній довідці від 16.09.2022 № Г-201 зазначено ім`я особи (російською ОСОБА_3 ), що не відповідає паспортним даним позивачки (російською ОСОБА_3 )».

Відтак, хоча дійсно має місце така невідповідність, проте архівна довідка №Г-201 від 16.09.2022 року містить дані про те, що вона стосується ОСОБА_8 (російською), яка працювала в Одесской овощной опытной станции (росыйською), в подальшому була переведена в агрофирму «Союз».

Вказане цілком узгоджується із записами в трудовій книжці, довідці КУ «Об`єднаний трудовий архів» №Г-201 від 16.09.2022р. та №Г-201/1 від 16.09.2022р., «Історичній довідці про діяльність КСП «Йосипівське» наданою трудовим архівом, а також Висновку експертного дослідження №УД-19/116-23/35-ДД від 16.01.2023р.

Зміна прізвища у зв`язку з укладенням шлюбу підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком, відповідачі не врахував всі фактичні обставини справи та вдалися до «надмірного формалізму» через занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог.

В адміністративному судочинстві добросовісність (несвавільність, розумність, справедливість) рішення суб`єкта владних повноважень означає, що при його прийнятті повинен бути застосований певний стандарт поведінки посадових осіб такого суб`єкта, що характеризується законністю, транспарентністю та повагою до прав та інтересів суб`єкта приватного права (від лат. uberrima fides - найбільш добросовісний).

Особливою формою здійснення права на пенсію є пенсійні правовідносини, які водночас виступають як один із видів суспільних відносин. Пенсійні правовідносини розглядаються як особлива форма соціальної взаємодії, що об`єктивно виникає в суспільстві відповідно до закону, учасники якої мають взаємні кореспондуючі права та обов`язки і реалізують їх з метою задоволення своїх потреб та інтересів в особливому порядку, який не заборонений державою чи гарантований і охороняється нею в особі певних органів.

Людина вступає в пенсійні правовідносини для реалізації свого права на отримання пенсійного забезпечення і такі відносини, за загальним правилом, мають безстроковий характер.

Пенсія за віком призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу та розміру заробітної плати, яку вона отримувала, та, відповідно відрахувань до спеціального фонду.

Тобто, пенсія за віком - це свого роду "державний депозит" (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи, та підлягає безумовному поверненню з боку держави у встановленому розмірі протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом.

Щодо способу захисту прав позивача, суд зазначає, що частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

В даному конкретному випадку, призначенню пенсії передує встановлення наявності права на таку пенсію, як то наявність відповідно статусу, що дає право на призначення, вік та стаж роботи.

Так, позивач досягла пенсійного віку, що не заперечується і учасниками справи.

Як встановлено судом, відповідачами у спірних рішеннях визначено страховий стаж позивача 14 років 9 місяців 5 днів, при необхідних 29 роках.

Натомість, судом встановлено, що період роботи з 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське) також підлягає зарахуванню до страхового стажу, а це понад 18 років.

Викладене в сукупності свідчить про наявність у ОСОБА_1 необхідного страхового стажу для призначення пенсії.

Згідно з п. 1 ч. 1 , ч. 4 ст. 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що найбільш ефективним із можливих способів захисту порушеного права позивача, є зобов`язання зарахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи з 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське), призначити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідному розмірі та здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 11.10.2022 року, з урахуванням періоду роботи з 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське).

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у загальній сумі 1073,60 грн., сплачені згідно квитанції №25 від 15.03.2023 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Судові витрати ОСОБА_1 у загальній сумі 1073,60 грн., сплачені згідно квитанції №73 від 03.04.2023 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Судові витрати ОСОБА_1 у загальній сумі 1073,60 грн., сплачені згідно квитанції №73 від 03.04.2023 року підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Керуючись ст. ст. 2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Запоріжській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ПФУ в Хмельницькій області №52 від 18.10.2022р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ПФУ в Запорізькій області №52 від 27.11.2022р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління ПФУ у Київській області №52 від 27.02.2023р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи з 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , починаючи з 11.10.2022 року, з урахуванням періоду роботи з 19.06.1980 року по 13.03.1999 роки у Одеській овочевій дослідній станції, Одеському виробничому господарстві (ОПХ), радгоспі «Йосипівський» та Колективному сільськогосподарському підприємстві «Йосипівське» (КСП «Йосипівське).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (адреса: 29000, м. Хмельницький, вул. Герцена, №10, ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Запоріжській області (адреса: 69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 158-Б, ).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, ).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, , телефон: , електронна пошта: )

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10, , тел: +38(044)-425-86-00, e-mail: )

Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (адреса: 29000, м. Хмельницький, вул. Герцена, №10, , тел. 0382-794774, e-mail: )

Головне управління Пенсійного фонду України у Запоріжській області (адреса: 69057, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 158-Б, , тел. 0800 609 580, e-mail: )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька