Справа № 566/328/23
Суддя: Бандура А. П.
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 566/328/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року смт Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої - судді Бандури А.П.,

при секретарі судового засідання Альонову М.Р.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

пердставника позивача ОСОБА_1 - адвокатат Ляшука Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, інспектора СРПП №1 відділення поліції №1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, старшого лейтенанта поліції Бялковського Богдана Васильовича, про оскарження правового акту індивідуальної дії - постанови про накладення адміністративного стягнення.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Млинівського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, інспектора СРПП №1 відділення поліції №1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, старшого лейтенанта поліції Бялковського Богдана Васильовича, про оскарження правового акту індивідуальної дії - постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 березня 2023 року він, позивач, був зупинений працівниками поліції на автодорозі Луцьк-Дубно біля джерела, поблизу с. М. Дорогостаї Дубенського району Рівненської області. Один з працівників поліції сказав, що він, позивач, їхав без включеного світла фар і попросив надати документи для перевірки. Він надав працівнику поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 , технічний паспорт на автомобіль та страховий поліс Після цього йому, позивачу, було запропоновано пройти до службового автомобіля, щоб, як сказав працівник поліції, «пробити документи по базі». Він підійшов з працівником поліції до службового автомобіля і чекав, доки він здійснить перевірку. Через деякий час працівник поліції повідомив його, позивача, що він позбавлений права на керування транспортним засобом Дубенським міськрайсудом. До цього часу він, позивач, про це нічого не знав і посвідчення водія у нього ніхто не вилучав. Склавши документ, працівник поліції сказав, що вилучає його, позивача, посвідчення водія, а якщо він хоче отримати копію документа, то він, повинен, підписати цей документ. Не відчуваючи за собою ніякої вини він, позивач, відмовився підписувати документ і тому копію документу йому не надали. Під час складання документів поліцейський не роз`яснив йому, позивачу, його права. До Млинівського ВП № 1 проїхати ніхто не пропонував.

03 квітня 2023 року він, позивач, отримав копію постанови серії БАД № 723958 від 11 березня 2023 року про накладення на нього штрафу за ч.4 ст.126 КУпАП України та ч.2 чт.125 КУпАП України

З даною постановою він не згідний, вважає її такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам ст. 283 КпАП України.

У винесеній постанові немає вказівки про порядок і строки її оскарження, також не вказано час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, не зазначено, що у нього було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Крім цього у постанові вказано неправильну адресу, зазначено будинок АДРЕСА_1 , але не зазначений номер квартири.

Також зазначено, що копію постанови направленойому рекомендованим листом за вих. № 2042/210 від 13 березня 2023 р., однак він такого листа не отримував.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі була розглянута на місці вчинення правопорушення, тобто на автодорозі, біля джерела, в с. М.Дорогостаї Дубенського району Рівненської області, що є неприпустимим, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення ( ч.1 ст.276 КУпАП), тобто за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, про що говориться у рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 ( справа № 1-11/2015). Таким чином дане адміністративне правопорушення мало бути розглянуте у приміщенні Млинівського ВП № 1.

Справа при ньому, позивачу, не розглядалася. Доказів того, що він здійснив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КУпАП України працівник поліції йому не надавав, так само, як і не надавав доказів того, що він, позивач, позбавлений права на керування транспортним засобом. Про винесення постанови та про особу, яка її винесла він дізнався після того, як отримав її копію - 03 квітня 2023 року.

Прийняття відповідачем рішення про накладення на нього адміністративного стягнення без його, позивача, участі позбавило його можливості користуватися усім комплексом прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбаченим ст. 268 КУпАП.

Про те, що він, позивач, був позбавлений права на керування транспортними засобами він не знав, посвідчення водія у нього до 11 березня 2023 року ніхто не вилучав і тому він вважав, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.4 ст.126 КУпАП України, оскільки умислу на вчинення протиправних дій він не мав.

Просить суд визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на нього адміністративного стягнення.

Скасувати постанову серії БАД № 723958 від 11 березня 2023 року винесену поліцейським СРПП відділення Млинівського ВП № 1 ст. лейтенантом поліції Бялковським Богданом Васильовичем.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за постановою серії БАД № 723958 від 11 березня 2023 року закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 24 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, інспектора СРПП №1 відділення поліції №1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, старшого лейтенанта поліції Бялковського Богдана Васильовича, про оскарження правового акту індивідуальної дії - постанови про накладення адміністративного стягнення.

(а.с.10)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Ляшук Ю.Л. позовну заяву підтримали та просили суд її задоволити.

Відповідач Бялковський Б.В . в судовому засіданні, 20 червня 2023 року, просив відмовити у задоволенні позовної заяви. В судове засідання, 7 липня 2023 , не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідач Дубенське ВП ГУНП в Рівненській області явку свого представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце справи повідомлено належним чином, відзив не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

У статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Як роз`яснено у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 словосполучення «за місцем його вчинення», вжите у названій статті, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, спірна постанова складена відповідачем у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці, тобто на автодорозі М-19, Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче, 185 км.

Аналогічні висновки колегії суддів Вищого адміністративного суду України викладені в ухвалі від 13 січня 2017 року по справі №552/4635/16-а та в ухвалі від 28 грудня 2016 року по справі №750/8192/16-а.

У ч.ч. 1-3 ст.283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 723958 від 11 березня 2023 року ОСОБА_1 11 березня 2023 року, об 11 год. 15 хв. на а/д М-19, 185 км, керував транспортним засобом Volkswagen 104 REG, д.н.з. НОМЕР_2 без права керування транспортним засобом, так як був позбавлений права керування Дубенським міськрайонним судом від 26 січня 2023 року на 1 рік та не ввімкнув ближнє світло фар під час руху у населеному пункті, чим порушив п.2.1а ПДР та п. 9.8 ПДР.

Скої адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП та ст.. 125 КУпАП.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Копію постанови ОСОБА_1 отримав 03 квітня 2023 року.

(а.с.4)

Відповідно до п.2.1«а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 відповідачем було надано тільки диск із записом із боді-камери від 11 березня 2023 року про фіксацію розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 126 КУпАП та ст.. 125 КУпАП, не надавши будь-яких інших матеріалів із вищевказаного приводу.

Із дослідженого відеозапису вбачається, що позивач, дійсно, керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, яким пред`явив посвідчення водія. Після перевірки документів працівники поліції повідомили водія ОСОБА_1 про те, що він позбавлений права керування транспортним засобом постановою Дубенського міськрайонного суду, водій одразу відповів, що йому невідомо про винесення такої постанови, оскільки він не отримував ніяких документів із суду.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , дійсно, Дубенським міськрайонним судом саме 26 січня 2023 року, як зазначено в оскаржуваній постанові, позбавлено права керування транспортним засобом.

З досліджених в судовому засіданні копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення №559/3387/22 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП направлених Дубенським міськрайонним судом вбачається, що постановою Дубенського міськрайонного суду Рівнеснької області від 26 січня 2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП то призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

(а.с. 59-61)

В копіях матеріалів справи про адміністративне правопорушення №559/3387/22 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП направлених Дубенським міськрайонним судом Млинівському районному суду відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 отримував постанову Дубенського районного суду Рівненської області від 20 січня 2023 року відсутні.

(а.с. 59-61)

Згідно постанови Рівненського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 , строк апеляційного оскарження постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Дубенського міськрайонного суду Рівнеснької області від 26 січня 2023 року - без змін.

(а.с.41-43)

Копією акту вилучення посвідчення водія від 11 березня 2023 року підтверджується, що у ОСОБА_1 було вилучено 11 березня 2023 року посвідчення водія НОМЕР_1 від 1 жовтня 2022 року, ТСЦ 5641 у зв`язку з виконанням постанови Дубенського міськрайонного суду від 26 січня 2023 року №559/3387/22.

(а.с.21)

Позбавлення спеціального права, наданого громадянинові, зокрема права керування транспортними засобами, в силу п. 5 ч. 1 ст. 24 КУпАП є одним із видів адміністративних стягнень, яке застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом (ст. 30 КУпАП).

Згідно ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Обов`язковість постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована статтею 298 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відповідно до якої постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Порядок виконання постанов у справах про адміністративне правопорушення про позбавлення спеціального права визначений Главою 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права (ст. 317-1 КУпАП).

Вказана норма кореспондує вимогам Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом (ч. 1, ч. 2 ст. 13 Закону).

Як було встановлено в ході судового розгляду, на момент складення постанови, посвідчення водія знаходилоься у позивача.

Оскільки позивачу не було відомо про наявність рішення про позбавлення його права керування транспортним засобом, відповідно, посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції він не здав.

Наведені обставини дають підстави для висновку про відсутність умислу в позивача щодо ухилення від виконання рішення суду про позбавлення його права керування транспортним засобом, при тому, що суб`єктивною стороною вказаного правопорушення є вина у формі прямого умислу, тобто правопорушення могло бути вчинене лише з прямим умислом.

Таким чином, зважаючи на те, що для адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, за якою позивача притягнуто до відповідальності постановою, яка оскаржується в даній справі, характерною є умисна форма вини, тобто, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом 11 березня 2023 року об 11.15 год., знав, що він позбавлений судом права керувати транспортним засобом в судовому засіданні не здобуто.

Обов`язок органу (посадової особи) з`ясувати усі обставини справи під час розгляду справи про адміністративне правопорушення чітко визначений ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ст. 62Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом. У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити провадження у справі.

На підставі наведеного,

керуючись ст. 245, 247, 251, 252, 280, 293 КУпАП, ст. 77, 162, 205, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Задоволити позов ОСОБА_1 до Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, інспектора СРПП №1 відділення поліції №1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області, старшого лейтенанта поліції Бялковського Богдана Васильовича, про оскарження правового акту індивідуальної дії - постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП.

Визнати протиправним рішення субєкта владних повноважень про накладення на ОСОБА_1 адміністратвиного стягнення за ч.4 ст.126 КУпАП.

Скасувати постанову серії БАД№723958 від 11 березня 2023 року, винесену поліцейським СРПП відділення поліції Млинівського ВП №1 старшим лейтенантом поліції Бялковським Богданом Васильовичем в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП

Закрити провадження у справі про адмінінстративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Повний текст постанови складений 21 липня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005) через Млинівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура