Справа № 200/2743/23
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Справа№200/2743/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2023 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 16.06.2021 року № 56 про відмову в призначенні пенсії, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області за заявою від 08.06.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 08.06.2021 року: - із зарахуванням до пільгового стажу часу проходження служби, протягом участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів із розрахунку один місяць служби за три місяці відповідно до п.п. "а" п. 3 Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393, а саме періоди: з 19.08.2019 по 13.11.2019, з 14.12.2019 по 25.01.2020, з 04.02.2020 по 15.06.2020, з 01.07.2020 по 05.12.2020, з 20.12.2020 по 12.01.2021, з 10.02.2021 по 21.04.2021, з 01.05.2021 по 20.05.2021, та призначити мені пенсію за віком з 08.06.2021 року на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до заяви від 08.06.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має необхідний пільговий стаж роботи для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, при зверненні до пенсійного органу надав усі необхідні документи, проте рішенням відповідача відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на відсутність пільгового стажу роботи. Позивач вказав, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу час проходження служби, протягом якого він брав участь в антитерористичній операції - один місяць служби за три місяці, що передбачено наказом Міністерства оборони України №530 від 14 серпня 2014 року Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсії військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №530 від 14 серпня 2014 року.

Разом з адміністративним позовом подано клопотання про поновлення строку звернення до суду в обгрунтування якого зазначено, що спірне рішення вже оскаржував у судовому порядку, проте оскільки відповідач у справі був визначений неправильно, рішення суд пеншої інстанції скасовано в апеляційному порядку. Позивач наголосив, що апеляційний суд, скасовуючи рішення суду вказав, що позивач має право повторно звернутися з адміністративним позовом до належного відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягало у не вирішенні питання заміни неналежного відповідача або залучення другого відповідача призвело до відмови у задоволенні позову саме з цих підстав, що, в свою чергу, не свідчить про пропуск позивачем строку звернення до суду у разі звернення з адміністративним позовом до належного відповідача в межах розумного строку. Позивач вказав, що наразі він є військовослужбовцем та приймає участь у бойових діях, постанову апеляційного суду не отриував.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. В обґрунтування зазначив, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії у звязку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Також відповідач вказав, що періоди в яких позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції підлягають зарахуванню до його пільгового стажу в звичайному обчисленні, оскільки позивач не приймав участь у бойових діях у складі діючої армії, як передбачено ст. 57 Закону України „Про пенсійне забезпечення. Вважає рішення законним та обґрунтованим.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 20.06.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача докази по справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіює паспорта серії НОМЕР_1 , виданим 17.05.2000 Селидівським МВ УМВС України у Донецькій області.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 28.10.2019.

Згідно з довідкою № 147 від 20.05.2021, яка видана військовою частиною НОМЕР_3 ОСОБА_1 у період з 19.08.2019 по 13.11.2019, з 14.12.2019 по 25.01.2020, з 04.02.2020 по 15.06.2020, з 01.07.2020 по 05.12.2020, з 20.12.2020 по 12.01.2021, з 10.02.2021 по 21.04.2021, з 01.05.2021 по 20.05.2021 (по дату видачі довідки) безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення її здійснення.

08.06.2021 позивач звернувся через Веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням №56 від 16.06.2021 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 25 років.

Так, згідно вказаного рішення, страховий стаж особи становить 24 р. 1 м 25 дн., з них стажу на підземних роботах 24 р. 16 дн.

Разом з тим, з розрахунку стажу вбачається, що час проходження ОСОБА_1 військової служби в особливий період: з 19.08.2019 по 13.11.2019, з 14.12.2019 по 25.01.2020, з 04.02.2020 по 15.06.2020, з 01.07.2020 по 05.12.2020, з 20.12.2020 по 12.01.2021, з 10.02.2021 по 21.04.2021, з 01.05.2021 по 20.05.2021 зараховано в одинарному розмірі.

При цьому, спірне рішення містить інформацію про орган, що прийняв спірне рішення.

Позивач оскаржив в судовому порядку рішення про відмову в призначенні пенсії.Так, рішенням Донецького окружного адмінісративного суду від 02.12.2021 вирішено, зокрема визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від № 56 від 16.06.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 08.06.2021 про призначення пенсії, прийнявши мотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному судовому рішенні.

Проте, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2022 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 200/9936/21 скасовано, у задоволені позову відмовлено оскільки позивач звернувся не до того відповідача. Так, суд апеляційної інстанції встановив, що спірне рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області та дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, не встановивши фактичні обставини, які мають значення для справи та не здійснивши заміну неналежної сторони, яка, в силу обмежень встановлених статтею 48 КАС України, могла бути проведена виключно судом першої інстанції, допустив порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову.

Докази направлення та отримання позивачем постанови суду апеляційної інстанції в матеріалах справи, а також в програмі «Діловодство спеціалізованого суду» відсутні.

15.06.2023 позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що йому протиправно не зараховано до пільгового стажу в потрійному розмірі період проходження військової служби в особливий період.

Стосовно строку звернення до суду.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2022 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02.12.2021 у справі № 200/9936/21 скасовано у звязку із неналежним відповідачем у справі. При цьому докази направлення та отримання позивачем постанови суду апеляційної інстанції відсутні. До суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся 15.06.2023.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі Іліан проти Туреччини вказано, що правило встановлення обмежень до суду з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звернути увагу на обставини справи.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом поважними та наявність підстав для його поновлення.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV.

Статтею 14 Закону №1788-ХІІ передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Частиною 2 статті 114 Закону №1058-ІV (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_4 від 14.10.1998, позивач, зокрема:

- 18.10.2017 прийнятий машиністом бурової установки 4 розряду у ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (запис №23);

Міститься печатка про перейменування з 13.09.2018 ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» у ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське»

- 01.02.2019 переведений машиністом бурової установки 5 розряду підземним з повним робочим днем під землею (запис №25).

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що посади, яки обіймав позивач, передбачені списком №1 розділом №1 та зараховані до підьгового стажу за Списком №1.

При цьому, згідно з копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 19.08.2019 №232 ОСОБА_1 , яким укладено контракт з 19.08.2019 зараховано до списків особового складу військової частини.

Як встановлено судуом, позивач у період з 19.08.2019 по 13.11.2019, з 14.12.2019 по 25.01.2020, з 04.02.2020 по 15.06.2020, з 01.07.2020 по 05.12.2020, з 20.12.2020 по 12.01.2021, з 10.02.2021 по 21.04.2021, з 01.05.2021 по 20.05.2021 (по дату видачі довідки) безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення її здійснення.

Відповідно до ст. 2 Закону України 25.03.1992 №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, а саме, строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Так, Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 №3551-XII до учасників бойових дій належать, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06.12.1991 №1932-XII Про оборону України, зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону №1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Стаття 57 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII визначає пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Відповідно до абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей затвердженого наказом Міноборони України від 14 серпня 2014 року №530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

З системного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, встановлено, що нарахування страхового пенсійного стажу для військовослужбовців учасників антитерористичних операцій за час їх безпосередньої участі в антитерористичній операції має здійснюватися у потрійному розмірі.

Вказана правова позиція узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.06.2018 у справі №348/347/17, від 30.07.2019 у справі № 346/1454/17, від02.04.2020 у справі №185/4140/17, від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач проходив військову службу під час мобілізації та за контрактом в особливий період, що підтверджується копією військового квитка, яка наявна в матеріалах справи, а отже, зазначений період повинен зараховуватись до страхового та пільгового стажу позивача.

При цьому, періоди участі позивача в антитерористичній операції та операції об`єднаних сил мають зарахуватись до спеціального пільгового стажу із розрахунку місяць служби за три.

Відповідачем, вказані періоди не зараховані до страхового та пільгового стажу позивача і до спеціального пільгового стажу із розрахунку місяць служби за три, що свідчить про порушення пенсійним органом вимог наведених норм законодавства.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області є протиправним та підлягає скасуванню з подальшим повторним розглядом заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах суд зазначає, що оскільки зарахування до пільгового стажу із розрахунку спірних періодів місяць служби за три (щодо спірних періодів), означатиме достатність у позивача пільгового стажу (більш ніж 25 років), що є підставою для призначення позивачу пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Оскільки суд встановив наявність у позивача пільгового стажу достатньої тривалості для призначення пенсії, за таких умов належним і ефективним способом захисту права позивача на пенсійне забезпечення є зобов`язання відповідача призначити пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стосовно тверджень щодо дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України щодо прийняття рішень з питань призначення пенсії суд зазначає, що оскільки пільгового стажу позивача достатньо для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ураховуючи повторне звернення позивача до суду за захистом свої прав на пенсійне забезпечення, з метою ефективного захисту, вважає за необхідне зобовязати відповідача саме призначити пенсію позивачеві.

При цьому, суд користується повноваженнями, наданими статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, з визнання рішення протиправним, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії (призначити пенсію).

З огляду на зазначене вище, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією від 15.06.2023 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Проте, оскільки позов подано через систему Електронний суд, належний розмір судового збору за подання даного позову складає 858,88 грн. (1073,60 *0,8).

Таким чином, судовий збір у розмірі 858,88 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Разом з цим, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір позивач може звернутися до суду з клопотанням про повернення суми надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №56 від 16.06.2021 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: Вінницька область, м. Вінниця, Хмельницьке Шосе, б. 7; ) призначити пенсію за заявою від 08.06.2021 року ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), зарахувавши до спеціального пільгового стажу в потрійному розмірі час проходження військової служби в особливий період з 19.08.2019 по 13.11.2019, з 14.12.2019 по 25.01.2020, з 04.02.2020 по 15.06.2020, з 01.07.2020 по 05.12.2020, з 20.12.2020 по 12.01.2021, з 10.02.2021 по 21.04.2021, з 01.05.2021 по 20.05.2021, відповідно до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: Вінницька область, м. Вінниця, Хмельницьке Шосе, б. 7; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв