Справа № 500/569/23
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/569/23 пров. № А/857/9343/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року (рішення ухвалене у м. Тернопіль судом у складі головуючого судді Мандзія О.П.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни учасників бойових дій, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Комісії МВС України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни учасників бойових дій, Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС України) про визнання незаконним та скасування рішення Комісії від 30.12.2022 № 2/V/XIII/2 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , зобов`язання МВС України в особі Комісії прийняти рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що судовим рішенням, яке набрало законної сили за наслідками касаційного перегляду, у справі №360/480/19 зобов`язано Комісію повторно розглянути надані документи та прийняти рішення щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції (далі АТО), забезпечення її проведення, з урахуванням окреслених у даному рішенні висновків, та правової оцінки суду. Всупереч вищевказаному рішенню суду та правових висновків, що були в ньому окреслені, Комісією було повторно прийнято рішення від 30.12.2022 року №2/V/XIII/2 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій позивачу. Вказує, що твердження відповідача про відсутність документів для надання позивачу статусу учасника бойових дій з підстави ненадходження/відсутності до Комісії документів щодо підтвердження безпосередньої участі позивача у виконанні завдань АТО у районах її проведення, які в свою чергу наявні у матеріалах справи, не звільняє останнього від прийняття обґрунтованого рішення про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій. За наявності судового рішенням, а також інших документів, відповідач не мав права приймати рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій позивачу, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. На думку позивача, враховуючи обставини, встановлені судом у адміністративній справі №360/480/19, та повторність відмови, приймаючи до уваги наявність у нього права на встановлення статусу учасника бойових дій, у відповідача відсутній альтернативний варіант поведінки, а тому належним способом захисту порушеного права є саме зобов`язання МВС України в особі Комісії прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій. Просив позов задоволити.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з довідкою Головного управління МВС України у Луганській області від 21.03.2018 № А-11977 старший лейтенант ОСОБА_1 з 18.08.2014 по 17.11.2014 безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення АТО на території Луганської області, перебуваючи на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Ленінського районного відділу Луганського міського управління Головного управління МВС в Луганській області із спеціальним званням старший лейтенант міліції.

Згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 26.04.2018 № 22/7-2113 в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України по стройовій частині м. Краматорськ від 13.12.2014 № 98 значиться: "4. Нижчепойменованих працівників Головного управління МВС України у Луганській області вважати такими, що перебували у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань: старіший лейтенант міліції ОСОБА_1 , оперуповноважений сектору карного розшуку Ленінського районного відділу Луганського міського управління Головного управління МВС України у Луганській області, перебував з 18.08.2014 по 17.11.2014. Підстава: рапорт начальника Головного управління МВС України у Луганській області генерал-лейтенанта міліції Науменка А.В. № ВДЗ/4305 від 02.12.2014.".

Відповідно до витягу із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 13.12.2014 № 98, позивач в період з 18.08.2014 по 17.11.2014 перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань.

Листом Штабу Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 07.05.2018 № 33/7-4134 повідомлено, що ОСОБА_1 у вказаний період наказами керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України персонально до проведення АТО не залучався.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.04.2019, залишеним в силі постановою Верховного Суду від 15.06.2022, у справі №360/480/19 визнано незаконним та скасовано рішення Комісії від 21.09.2018 № 3/ІV/ХІІІ/2 про надання ОСОБА_1 статусу учасника війни. Зобов`язано Комісію повторно розглянути надані документи та прийняти рішення щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, з урахуванням окреслених у даному рішенні висновків, та правової оцінки суду.

Комісією на виконання вказаного рішення, повторно розглянуто заяву щодо надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 та винесено рішення від 30.12.2022 №2/V/XIII/2 про відмову в наданні статусу учасника бойових дій, посилаючись на п.4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення чи у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечені їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413; п.2 Розділу II Положення про комісію МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2019 № 395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 07.06.2019 за№ 588/33559.

Згідно ст.5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ) учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до п.19 ст.6 Закону № 3551-ХІІ учасниками бойових дій, зокрема, визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворень відповідно до законів України військових формувань, Які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, а також працівники підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством.

Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, якою затверджений Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (далі Порядок № 413).

Пунктом 4 Порядку № 413 закріплено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення:

- витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

- для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;

- для осіб, які проходять службу (працюють) у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.

Відповідно до п.1, 2 розділу ІІ Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.05.2019 № 395 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.06.2019 за № 588/33559 (далі - Положення № 395), основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання (позбавлення) статусу учасника бойових дій, статусу учасника війни особам (осіб), що зазначені у пункті 2 розділу I цього Положення, відповідно до Закону № 3551-XII та особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу МВС.

З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія має право:

заслуховувати в разі потреби пояснення працівників МВС, щодо яких подано документи, свідків, представників органів державної влади, громадських організацій, рад ветеранів;

подавати на розгляд міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону № 3551-XII документи зі спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання;

повертати документи суб`єктам звернення з метою подальшого їх доопрацювання в разі виявлення недоліків (помилок), що унеможливлюють прийняття рішення;

відкладати розгляд документів у межах строків їх розгляду для встановлення додаткових обставин, що мають істотне значення для прийняття рішення.

У місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) за наявності передбачених законодавством України підстав приймається рішення комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни за формою, наведеною в додатку до цього Положення.

Комісія приймає рішення про:

надання статусу учасника бойових дій;

надання статусу учасника війни;

відмову в наданні статусу учасника бойових дій;

відмову в наданні статусу учасника війни;

позбавлення статусу учасника бойових дій;

позбавлення статусу учасника війни.

Приписами п.4 розділу ІІ Положення № 395 передбачено, що комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, статусу учасника війни у разі:

відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій, статусу учасника війни;

надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 2 розділу I цього Положення;

подання документів державними органами, військовими частинами (органами, підрозділами) або підприємствами, установами та організаціями, матеріалів службових перевірок та інших документів, що встановлюють факт недостовірної інформації про участь особи в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх проведення, або подання недостовірних даних про особу;

наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

Пунктом 3 розділу II Положення № 395 встановлено, що комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій, статусу учасника війни в разі подання на її розгляд документів, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій та містять достатні докази про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення та докази, необхідні для встановлення статусу учасника війни.

Згідно п.1 розділі V Положення № 395 комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій особам рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, на підставі документів, визначених пунктом 4 Порядку № 413.

Таким чином, статус учасника бойових дій надається особі, яка брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, що має підтверджуватися не тільки відповідними наказами про залучення її до проведення антитерористичної операції, але й про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції або іншими офіційними документами, виданими державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Доказів на підтвердження безпосередньої участі у виконанні завдань АТО в районах її проведення, як того вимагає п.4 Порядку № 413, позивачем не надано.

Зарахування позивача до складу осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичної операції, не свідчить про виконання позивачем конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей.

Згідно витягу з наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 13.12.2014 № 98 підтверджено лише, що позивач перебував у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань.

Натомість доказів про залучення позивача до виконання завдань АТО в районах її проведення позивачем не надано.

Згідно з листом Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.05.2018 № 33/7-4134 позивач наказами керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України до проведення антитерористичної операції персонально не залучався.

Апеляційний суд звертає увагу, що посилання позивача на документи, а саме: довідки Головного управління МВС України у Луганській області від 16.01.2018 № А-11382 і від 28.12.2018 № А-14551 про безпосередню участь особи в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України; архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 26.04.2018 № 22/7-2113, витяг з архівного документа "Список працівників ГУМВС України у Луганській області, задіяних до організації роботи щодо забезпечення належного проведення АТО у серпні 2014 року"; витяг з архівного документа Головного управління МВС України у Луганській області - наказу від 20.11.2014 № 3786 "Про надання в розпорядження особового складу Головного управління МВС України у Луганській області", не свідчать про те, що він у період часу з 18.08.2014 по 17.11.2014 брав безпосередню участь в АТО, оскільки такий період часу є загальним періодом, що визначає участь позивача в проведенні АТО.

Однією з обов`язкових умов для визнання особи такою, що бере безпосередню фактичну участь у відповідних заходах в АТО, є перебування такої особи у підпорядкуванні (виконання завдань) керівництва штабу АТО. Така фактична участь осіб в АТО має бути підтверджена відповідними наказами командира штабу АТО.

Не встановлено обставин, як у суді першої інстанції так і у апеляційному суді що підтверджують як перебування позивача у підпорядкуванні керівництва штабу АТО у спірний, у цій справі, період часу, так і безпосередню участь у виконанні завдань АТО в районах її проведення.

Правова позиція щодо необхідності надання наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України про персональне залучення до проведення антитерористичної операції як належний та достатній доказ, що підтверджує безпосередню участь в антитерористичній операції з метою надання статусу учасника бойових дій, висловлена Верховним Судом у постанові від 06.04.2021 у справі № 360/2336/19.

На час виникнення у позивача права на отримання статусу учасника бойових дій, законодавство України не містило будь-яких обмежень щодо тривалості строку перебування безпосередньо в районах проведення АТО, осіб, які брали безпосередню участь в забезпеченні проведення АТО, та зазначає таке.

У пункті 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 за №1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

На момент розгляду Комісією питання про встановлення позивачу статусу учасника бойових дій, законодавство, що регулює спірні правовідносини зазнало змін, в тому числі зазнало змін і Положення № 413.

Внаслідок законодавчих змін змінився обсяг документів, які мають бути надані на підтвердження наявності підстав для встановлення особі статусу учасника бойових дій, з метою уникнення безпідставного встановлення такого статусу, зокрема для осіб, які перебували в зоні АТО менше 30 календарних днів необхідно подати документи, що підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів. Втім, на позивача не розповсюджується вимога щодо 30 денного перебування в зоні АТО та до спірних правовідносин має застосуватися норми Положення в редакції від 28.08.2014, оскільки останній проходив службу до внесення змін до Положення № 413.

Вимога про необхідність надання доказів про персональне залучення позивача до виконання завдань АТО в районах її проведення залишилася незмінною як під час попередньої дії редакції Положення № 413, так і на час прийняття спірного рішення Комісії, та саме ненадання позивачем таких доказів є підставою для відмови в наданні йому статусу учасника бойових дій.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року у справі №500/569/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська