Справа № 344/13134/22
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 липня 2023 рокуСправа № 344/13134/22 пров. № Н-А/857/2818/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, інспектора СРПП відділення поліції №11 м. Тисмениця Фуштея Дмитра Володимировича, інспектора СРПП відділення поліції №11 м. Тисмениця Гренчаника Романа Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області (далі ГУНП), інспектора СРПП відділення поліції №11 м. Тисмениця Фуштея Д.В., (далі Інспектор-1) інспектора СРПП відділення поліції №11 м. Тисмениця Гречаника Р.Ю. (далі Інспектор-2) якому просив:

визнати протиправними та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.10.2022 серії БАД №704041) (далі Постанова) та закрити провадження у справі;

визнати протиправними дії Інспектора-2 щодо тимчасового затримання на арешт майданчик належного позивачу транспортного засобу ЗАЗ Сенс, д.н.з НОМЕР_1 (далі ТЗ);

визнати протиправними дії Інспектора-1 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 Кодексу про адміністративні правопорушення України (далі КУпАП).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 січня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано Постанову. Справу про адміністративне правопорушення закрито. Визнано протиправними дії Інспектора-2 щодо тимчасового затримання ТЗ згідно Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 14.10.2022 (далі Акт). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (далі Рішення суду).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2023 року (далі Постанова суду) було задоволено апеляційну скаргу ГУНП. Рішення суду в частині, якою позовні вимоги задоволено, скасовано та прийняти постанову, якою у задоволені цих позовних вимог та вимоги про розподіл судових витрат відмовлено. В решті Рішення суду залишено без змін.

Позивач звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами Постанови суду (далі Заява). В обґрунтування поданої Заяви посилається на те, що після винесення Постанови суду та набрання нею законної сили заявник дізнався про обставини, які не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Зазначає, що у нього виникли сумніви відносно розміру плати за транспортування і правомірності евакуації авто в цілому. Як дізнався позивач з листа Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.05.2023 (далі Відповідь, ТВАК) дії Інспектора-2 починаючи з виклику евакуатора і дозволу доставити його на штрафмайданчик є протиправними, так як евакуація авто здійснювалась з порушенням вимог «Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1102 (далі Порядок №1102).

Відповідачі заперечень на Заяву не подали. Інспектори-1, 2 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість Постанови суду в межах доводів та вимог Заяви, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що Заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи апеляційну скаргу ГУНП та відмовляючи в частині задоволених позовних вимог, судом апеляційної інстанції спростовано висновки суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні докази конкретного місця розташування транспортного засобу (далі ТЗ) позивача на проїзній частині дороги, так як у матеріалах справи наявний фотознімок ТЗ ОСОБА_1 , який розташований на проїзній частині дороги зі смугами двох напрямків руху, відповідне розташування ТЗ також зафіксовано і на записі з нагрудних камер поліцейських, які робили огляд ТЗ перед тим, як відправити автомобіль на штраф майданчик.

Крім того, суд вказав, що задовольняючи позовну вимогу про визнання протиправними дій Інспектора-2 щодо тимчасового затримання ТЗ згідно Акта, суд обмежився лише цитуванням норм матеріального права без наведення жодних обґрунтувань чому такі дії були протиправними.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) КАС судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 361 КАС підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Частиною четвертою статті 361 КАС передбачено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Апеляційний суд зауважує, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 2 травня 2018 року у справі №2а-7523/10/1270, 6 лютого 2019 року у справі №822/862/15, 10 липня 2020 року у справі № 823/1440/17.

Звертаючись до суду із Заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, такими заявник вважає обставини які, наведені у відповіді ТВАК, з якої останній дізнався, що доставлення ТЗ на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів, у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним (у тому числі міжрегіональним) органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори. Встановлено, що ТЗ належний позивачу перевозив підприємець, який не має жодного укладеного договору з ГУНП. ТВАК підготовлено відповідні процесуальні документи з метою вжиття заходів відповідно до вимог чинного законодавства. Вказує, що евакуатор і спеціальні майданчики (стоянки) повинні бути з числа суб`єктів господарювання, які уклали договори на такі послуги з ГУНП. Саме Інспектор-2 несе відповідальність за виклик саме цього евакуатора, і відповідно за наслідки цієї евакуації, хоча відстань евакуатора по маршруту Драгомирчани - Тисмениця (24 км), а відстань Драгомирчани - Івано-Франківськ (8 км). Згідно пункту 8 Порядку №1102 про місце зберігання тимчасово затриманого транспортного засобу поліцейський повідомляє водієві під час складання протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, а в разі його відсутності - до чергової частини територіального органу Національної поліції. Вказані дії поліцейського і були протиправними, починаючи з виклику евакуатора і дозволу доставити його на майданчик, який не входить до обраного переліку.

Разом з тим, необхідно зазначити те, що предметом розгляду вказаної справи було правомірність винесення Інспектором-1 оскаржуваної Постанови. Всі інші дії поліцейських є похідними наслідками прийнятої Постанови (складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; здійснення огляд та тимчасового затримання ТЗ для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку).

Як було встановлено під час апеляційного розгляду справи, наявними у матеріалах доказами підтверджується факт порушення позивачем правил зупинки ТЗ без дотримання вимог пунктів 9.9-9.11 «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР). Будь-які процесуальні порушення при складані матеріалів про притягнення особи до відповідальності та розгляду справи про адміністративне правопорушення не спростовують факт вчинення такого порушення .

В своїй Заяві ОСОБА_1 посилається на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволені позову в частині визнання протиправними дії Інспектора-2 щодо тимчасового затримання на арешт майданчик належного позивачу ТЗ. Однак, позивачем не наведено жодних фактичних даних, які існували під час прийняття судом рішення у справі та не були відомі і не могли бути відомі під час розгляду справи, на спростування фактів, які було покладено в основу судового рішення. Для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Відтак, обставини, на які посилається заявник зводиться виключно до незгоди позивача із позицією суду апеляційної інстанції, що викладена у Постанові суду щодо відмови у задоволені позову.

Судом апеляційної інстанції надана оцінка всім доводам позивача при розгляді справи по суті. Про обставини, що наведені у Заяві позивач міг знати на час розгляду справи та добросовісного ставлення до справи.

Крім того, апеляційний суд ще раз наголошує на тому, що позивач дійсно порушив вимоги ПДР, що і стало причиною для евакуації його ТЗ на штрафмайданчик.

Обставини ж надмірного розміру плати за транспортування і зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що і стало причиною звернення позивача до ТВАК, не було предметом розгляду вказаної справи і не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Ці обставини є підставами для предмету нового позову, не в межах розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (далі Ковенція). Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі «Правєдная проти Росії», №. 69529/01; у справі «Рябих проти Росії», № 52854/99, п.52; у справі «Брумареску проти Румунії», № 28342/95, п. 61).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних відносин, не доводять факту допущення судом помилки при розгляді спору та не спростовують висновків апеляційного суду зазначених у Постанові суду.

З огляду на викладене, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень частини другої статті 361 КАС, а тому, підстави для скасування Постанови суду відсутні.

Згідно з частиною четвертою статті 368 КАС за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні Заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами Постанови суду.

Керуючись статтями 310, 325, 328, 329, 361, 368, 369 КАС, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2023 року відмовити.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 6 квітня 2023 року у справі №344/13134/22 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний