Справа № 200/18890/21
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Справа№200/18890/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Ушенка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) до секретаря Селидівської міської ради, тимчасово здійснюючого повноваження Селидівського міського голови, Сукова Руслана Михайловича (ЄДРПОУ за місцем роботи 04052962; юридична адреса місця роботи: 85400, Донецька область, Покровський р-н, м. Селидове, вул. Карла Маркса, буд. 8) та Селидівської міської ради (; юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Карла Маркса, буд. 8) про визнання незаконним і скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до секретаря Селидівської міської ради, тимчасово здійснюючого повноваження Селидівського міського голови, ОСОБА_2 (відповідач 1) та Селидівської міської ради (відповідач 2), в якому просить:

визнати незаконним і скасувати розпорядження тимчасово здійснюючого повноваження Селидівського міського голови від 23 листопада 2021 року N 232-к про його звільнення з посади начальника відділу сім`ї, молоді та спорту Селидівської міської ради 26 листопада 2021 року за виявленою невідповідністю займаній посаді;

поновити на посаді начальника відділу сім`ї, молоді та спорту Селидівської міської ради;

стягнути з міського бюджету Селидівської міської ради на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу по день ухвалення судового рішення.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до розпорядження Селидівського міського голови від 16 вересня 2019 року № 232-к за результатом конкурсу позивача було призначено на посаду начальника відділу сім`ї, молоді та спорту Селидівської міської ради. В подальшому розпорядженням тимчасово здійснюючого повноваження Селидівського міського голови від 23 листопада 2021 року № 381-к його звільнено із займаної посади згідно з пунктом 2 статті 40 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю займаній посаді. Підставою для звільнення визначено результати атестації від 23.11.2021 згідно з протоколом № 6. Вважає вказане розпорядження незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки його прийнято з порушенням норм трудового законодавства, Закону України «Про професійний розвиток працівників», Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2001 року № 1440, яким затверджене «Типове положення про проведення атестації посадових осіб місцевого самоврядування». На думку позивача, атестація, результати якої стали підставою для звільнення, була проведена з порушенням процедури, а висновок комісії щодо його невідповідності займаній посаді і таким, що він вважається не атестованим, є необґрунтованим та не відповідає дійсності.

З огляду на вищевикладене, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначене на 22 лютого 2022 року.

22.02.2022 підготовче засідання відкладене на 24.03.2022.

24.03.2022 підготовче засідання у даній адміністративній справі не відбулось у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, обстрілами міста Слов`янська та веденням активних бойових дій на території Донецької області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року підготовче засідання у даній справі відкладене.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року підготовче засідання у справі призначене на 17 травня 2023 року.

17.05.2023 підготовче засідання відкладене на 01.06.2023.

01.06.2023 підготовче засідання у справі не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у черговій відпустці.

В подальшому підготовче засідання у справі призначене на 11.07.2023.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.07.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у письмовому провадженні.

Відповідач 2 заперечував проти позовних вимог, у зв`язку з чим подав письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до Порядку організації проведення атестації посадових осіб самоврядування Селидівської міської ради всі посадові особи, які підлягають атестації, були ознайомлені зі строками проведення атестації, в тому числі і позивач. Зазначив, що позивач за інформацією щодо складу і строків проведення атестації та ознайомлення з іншими атестаційними матеріалами до дня проведення атестації не звертався. Перший варіант характеристики було складено без врахування думки заступника міського голови, тому її було переглянуто і ознайомлено позивача. Позивач був присутній на засіданні комісії та ознайомлений з атестаційним листом, проте жодних зауважень або незгоди з рішенням атестаційної комісії не зазначив. Під час засідання комісії заступник міського голови, яка за розподілом обов`язків контролює роботу відділу, висловила свою думку з приводу якості роботи позивача на посаді начальника відділу у справах сім`ї, молоді та спорту міської ради, на підставі чого протягом 2 місячного строку міським головою прийнято рішення про звільнення позивача із займаної посади. Крім того, відповідач 2 зауважує, що посилання позивача на обставину неможливості звільнення під час знаходження на лікарняному є безпідставним, оскільки з розпорядженням від 23.11.2021 № 381-к останній ознайомлений 23.11.2021, а на лікарняному знаходився з 24.11.2021 та був обізнаний про його звільнення з 26 листопада 2021 року.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення позивача, відповідно до яких він вважає доводи відповідача необґрунтованими, оскільки висновки атестаційної комісії щодо обставин оцінки його професійного рівня є довільними, непідтверджені доказами, а висновки щодо його невідповідності займаній посаді необґрунтованими і такими, що не відповідають дійсності.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі в даних правовідносинах є суб`єктами владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Розпорядженням Селидівського міського голови від 16 вересня 2019 року № 232-к за результатом конкурсу позивача призначено на посаду начальника відділу сім`ї, молоді та спорту Селидівської міської ради.

23.11.2021 розпорядженням тимчасово здійснюючого повноваження Селидівського міського голови № 381-к позивача звільнено з 26 листопада 2021 року із займаної посади згідно з пунктом 2 статті 40 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю займаній посаді. Підставою для звільнення зазначено результати атестації від 23.11.2021 згідно з протоколом № 6.

Згідно протоколу № 6 засідання атестаційної комісії від 23.11.2021, на засіданні було заслухано подання заступника міського голови, яка здійснює контроль за роботою відділу відповідно до розподілу обов`язків, про начальника відділу сім`ї, молоді та спорту Селидівської міської ради Косенка Андрія, яка повідомила, що під час виконання посадових обов`язків йому необхідно було неодноразово нагадувати і активізувати до певних дій, щоб досягти результату, оскільки йому не вистачає компетентності для виконання функцій відділу. Прикладами некомпетентності стало травмування дитини під час тренувань з футболу, причиною чого стало встановлення між зеленим полем і біговою доріжкою бордюру. Крім того, вказана посадова особа також навела декілька випадків некомпетентності начальника відділу згідно доповідних записок, на підставі чого позивача вирішено визнати таким, що не відповідає займаній посаді і вважати неатестованим.

Позивач вважає своє звільнення незаконним, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі надані учасниками справи і наявні в матеріалах справи докази, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування регулює та визначає Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року №2493-III.

Статтею 17 зазначеного Закону визначено, що з метою оцінки ділових та професійних якостей, а також кваліфікації посадових осіб місцевого самоврядування, крім осіб, зазначених у частині другій цієї статті, посадові особи місцевого самоврядування один раз на 4 роки підлягають атестації. Атестаційна комісія створюється за рішенням сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради. Головою атестаційної комісії призначається секретар сільської, селищної, міської ради, заступник голови районної у місті, районної, обласної ради. Атестаційна комісія працює гласно. Посадова особа має право попередньо ознайомитися з матеріалами її атестації, брати участь у засіданні комісії, на якому розглядається питання про її атестування, оскаржувати, у разі незгоди, рішення атестаційної комісії сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті, районної, обласної ради протягом 10 днів з дня винесення її рішення або до суду.

За результатами атестації атестаційна комісія робить один з таких висновків: про відповідність займаній посаді; про відповідність займаній посаді за певних умов (здобуття освіти, проходження стажування, набуття відповідних навичок, підвищення кваліфікації тощо); про невідповідність займаній посаді.

Результати атестації мають рекомендаційний характер.

Відповідно до висновку атестаційна комісія пропонує сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті, районної, обласної ради:

1) визнати посадову особу атестованою;

2) призначити протягом року повторне атестування (за згодою посадової особи);

3) зарахувати посадову особу до кадрового резерву або призначити її на вищу посаду;

4) перевести посадову особу на іншу посаду, що відповідає її кваліфікації, або звільнити її з займаної посади.

Інші питання атестації посадових осіб регулюються Положенням про проведення атестації, яке затверджується сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті, районної, обласної ради.

Типове положення про проведення атестації посадових осіб місцевого самоврядування затверджується Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 17 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2001 року № 1440 затверджено Типове положення про проведення атестації посадових осіб місцевого самоврядування (далі - «Положення»).

Пунктом 6 Положення визначено, що кількісний та персональний склад комісії, термін і графік проведення атестації затверджуються розпорядженням сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради і доводяться до відома посадових осіб, які атестуються, не пізніше ніж за місяць до проведення атестації.

Відповідно до пункту 8 Положення комісія повинна забезпечувати об`єктивний розгляд і професійну оцінку діяльності посадової особи, яка атестується, зокрема щодо виконання покладених на неї службових обов`язків, знання та користування у своїй роботі державною мовою, а також принциповий підхід у підготовці рекомендацій для подальшого використання її досвіду і знань у роботі органу місцевого самоврядування.

Згідно з пунктами 13-14 Положення за результатами атестації атестаційна комісія робить один з таких висновків:

- про відповідність займаній посаді;

- про відповідність займаній посаді за певних умов (здобуття освіти, проходження стажування, набуття відповідних навичок, підвищення кваліфікації тощо);

- про невідповідність займаній посаді.

Результати атестації мають рекомендаційний характер.

Відповідно до висновку атестаційна комісія пропонує сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті, районної, обласної ради:

1) визнати посадову особу атестованою;

2) призначити протягом року повторне атестування (за згодою посадової особи);

3) зарахувати посадову особу до кадрового резерву або призначити її на вищу посаду;

4) перевести посадову особу на іншу посаду, що відповідає її кваліфікації, або звільнити її з займаної посади.

Кожна рекомендація повинна мати відповідне обґрунтування.

Відповідно до пункту 18 Положення результати атестації заносяться до протоколу засідання комісії та атестаційного листа, складеного за зразком згідно з додатком. Протокол та атестаційний лист підписуються головою та членами комісії, які брали участь у голосуванні. Результати атестації повідомляються посадовій особі, яка атестувалася, та керівникові відділу, управління, іншого виконавчого органу, в якому вона працює, одразу після проведення атестації. Посадова особа ознайомлюється із змістом атестаційного листа під розпис.

Поряд із Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» і Положенням правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників визначаються також положеннями Закону України «Про професійний розвиток працівників».

Так, статтею першою цього Закону визначено, що атестація працівників - це процедура оцінки професійного рівня працівників кваліфікаційним вимогам і посадовим обов`язкам, проведення оцінки їх професійного рівня.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про професійний розвиток працівників» роботодавці можуть проводити атестацію працівників. Категорії працівників, які підлягають атестації, та періодичність її проведення визначаються колективним договором. На підприємствах, в установах та організаціях, у яких не укладаються колективні договори, категорії працівників, які підлягають атестації, строки та графік її проведення визначаються роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації.

Атестація працівників проводиться не частіше ніж один раз на три роки. Атестація проводиться за рішенням роботодавця, яким затверджуються положення про проведення атестації, склад атестаційної комісії, графік проведення атестації. Інформація про проведення атестації доводиться до відома працівників не пізніше ніж за два місяці до її проведення. Атестаційна комісія формується з висококваліфікованих фахівців та представника виборного органу первинної профспілкової організації. Безпосередній керівник працівника, який підлягає атестації, не може бути членом атестаційної комісії. Атестація працівника проводиться тільки в його присутності. На кожного працівника, який підлягає атестації, безпосередній керівник складає характеристику, що подається атестаційній комісії після ознайомлення з нею працівника, але не пізніше ніж за тиждень до атестації.

Не допускається проведення оцінки професійного рівня та кваліфікації працівника за ознаками, що безпосередньо не пов`язані з виконуваною роботою. Рішення атестаційної комісії приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Засідання атестаційної комісії вважається правомочним, якщо на ньому присутні не менш як дві третини її складу. Рішення атестаційної комісії доводиться до відома працівника та роботодавця протягом трьох днів після його прийняття.

Частинами першою і третьою статті 13 Закону України «Про професійний розвиток працівників» визначено, що атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі.

У разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі.

У разі відмови працівника від переведення на іншу посаду чи роботу, що відповідає його кваліфікаційному рівню, або від професійного навчання за рахунок коштів роботодавця роботодавець за результатами атестації має право звільнити працівника відповідно до Кодексу законів про працю України.

Результати атестації можуть бути оскаржені працівником у порядку, встановленому законодавством.

Отже, звільнення зі служби у зв`язку зі службовою невідповідністю виходячи з професійних, моральних і особистих якостей застосовується як крайній захід.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 2493-III крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також у разі:

порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону;

порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону);

виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону);

досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Відповідно до частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2, 6 цієї статі, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Розпорядженням т.з.п. Селидівського міського голови № 355-к від 25.10.2021 затверджено Положення про проведення атестації посадових осіб місцевого самоврядування (далі - Положення).

Згідно з пунктом 9 цього Положення атестація керівника відділу обліку та звітності виконавчого комітету та посадових осіб, які увійшли до складу комісії, передує атестації інших працівників цих органів та їх підрозділів.

Відповідно до пункту 10 Положення на кожну особу, що підлягає атестації, складається службова характеристика, що підписується керівником відділу, управління, в якому працює. На керівників структурних підрозділів характеристику складають заступники міського голови, які координують діяльність відділу відповідно до розподілу обов`язків.

Службова характеристика повинна містити аналіз виконання посадовою особою службових обов`язків; відомості про обсяг, якість, своєчасність і самостійність виконання роботи, ділові якості (ініціативність, відповідальність), стосунки з колегами, знання та користування державною мовою під час виконання службових обов`язків, інформацію про підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації, результати попередньої атестації.

Пунктом 11 Положення передбачено, що під час атестації до комісії подаються щорічні оцінки виконання службовою особою покладених на неї завдань та обов`язків за період, що минув після попередньої атестації, а також атестаційний лист попередньої атестації.

Суд зазначає, що розпорядження міського голови від 25.10.2021 № 355-к, Положення про проведення атестації, склад атестаційної комісії, графік засідань атестаційної комісії від 10.11.2021 № 1 затверджені менше ніж за місяць до засідання атестаційної комісії 23.11.2021, отже відповідач не довів до відома позивача, не пізніше ніж за місяць до проведення атестації цю інформацію, що є порушенням норм статті 17 Закону № 2493-ІІІ та п. 6 Положення.

Крім того, із службовою характеристикою, що складена заступником міського голови та подана атестаційній комісії, позивача ознайомлено в день проведення атестації 23.11.2021, що є порушенням вимог статті 11 Закону України «Про професійний розвиток працівників», пункту 10 Положення, згідно з якими на кожного працівника, який підлягає атестації, безпосередній керівник складає характеристику, що подається атестаційній комісії після ознайомлення з нею працівника, але непізніше ніж за тиждень до атестації.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що атестація позивача проведена з порушенням процедури, передбаченої нормами Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (далі - Закон № 2493-III), Типового положення про проведення атестації посадових осіб місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2001 № 1440.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень, згідно з якою національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus №32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria №38780/02).

Аналіз наведених вище норм законодавства дає суду підстави вважати, що висновок атестаційної комісії про невідповідність займаній посаді має ґрунтуватися не на суб`єктивному сприйнятті службової діяльності посадової особи безпосереднім і прямим начальниками, а на об`єктивних показниках його службової діяльності, що підтверджені документально. Враховуючи те, що такий висновок визначає можливість подальшої роботи на певній посаді чи припинення служби в органах місцевого самоврядування, діяльність посадової особи повинна повно і всебічно досліджуватися для безпосереднього встановлення відповідності ділових і моральних якостей посадової особи. У такий спосіб забезпечується принцип законності й обґрунтованості атестування і реалізації його результатів у формі рішення з кадрового питання.

Оскільки негативний висновок атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки для посадової особи щодо подальшого проходження служби в органах місцевого самоврядування, таке рішення повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття. Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Одночасно законність, пропорційність, обмеження дискреції, добросовісність (дотримання законної мети) і процедурні гарантії (діяти в належний і якомога послідовніший спосіб) є законодавчими інструментами, які мають забезпечити захист особи від зловживань суб`єкта владних повноважень.

Як встановлено судом, у протоколі № 6 засідання атестаційної комісії від 23.11.2021 зазначено, що позивач неналежно виконує посадові обов`язки, не забезпечує виконання покладених на відділ сім`ї, молоді та спорту завдань і функцій, передбачених посадовою інструкцією, неналежно організовує роботу відділу.

Водночас рішення (висновок) атестаційної комісії зроблені лише на підставі подання та доповідних заступника міського голови та не містить висновків щодо обставин, які стали підставою для прийняття негативного висновку, і фактів, які б підтверджували невідповідність позивача вимогам, що пред`являються до нього як до особи, яка перебуває на відповідній посаді.

Матеріалів справи, сформованої за результатами атестації позивача, відповідачами до суду не подано.

Крім того, під час розгляду справи, відповідачами не було надано будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про викладені у висновку атестаційної комісії факти неналежного виконання позивачем посадових обов`язків та на підтвердження зазначеної у доповідній інформації.

Реалізація висновку атестаційної комісії, складеного з порушенням чинного законодавства, не може бути правомірною.

Отже, прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України - за своїм змістом є критерієм, що випливає з принципу законності, який закріплений у частині другій статті 19 Конституції України.

Разом з тим, як свідчать матеріали адміністративної справи і встановлені судом в ході її розгляду обставини, в порушення частини 2 статті 40 КЗпП інша робота позивачеві не пропонувалася.

Крім того, суд під час розгляду матеріалів справи встановив, що відповідач не пропонував позивачу надати пояснення з приводу викладених в доповідній та протоколі засідання атестаційної комісії звинувачень, оскільки в разі відмови працівника надати пояснення вказаний факт має бути зафіксований письмово (складанням відповідного акту тощо). Проте такий документ в матеріалах справи відсутній.

Суд вважає за необхідне зазначити, що пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. За таких обставин, враховуючи, що оскаржуване розпорядження прийнято з істотним порушенням встановленої процедури застосування дисциплінарного стягнення, без отримання від позивача відповідних письмових пояснень, вказане рішення суб`єкта владних повноважень не можна вважати такими, що відповідає засадам розсудливості та обґрунтованості. Відповідачем не було отримано викладену письмово позицію позивача з приводу відповідних порушень, що унеможливило прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Суд вважає, що зазначене порушення не можна вважати таким, що не вплинуло на правильність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.

Ні атестаційною комісією, ні відповідачем не було отримано викладену письмово позицію позивача з приводу означених у протоколі № 6 засідання атестаційної комісії від 23.11.2021 порушень, що унеможливило прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття (порушення статті 149 КЗпП).

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією і законами України.

У зв`язку з тим, що атестація позивача проведена із порушенням процедури, документи про проведення атестації, не містять посилань на підстави негативного висновку, не містять фактів, які б підтверджували невідповідність позивача займаній посаді, суд приходить до висновку, що відповідачем, в порушення частини другої статті 2 КАС України необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, було видано оскаржуване розпорядження про звільнення позивача. В свою чергу, відповідач під час розгляду справи не довів правомірності оскаржуваного розпорядження.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі № 824/200/16-а (адміністративне провадження № К/9901/24382/18).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно звільнив позивача з посади начальника відділу сім`ї, молоді та спорту Селидівської міської ради за виявленою невідповідністю займаній посаді, а тому розпорядження тимчасово здійснюючого повноваження Селидівського міського голови від 23 листопада 2021 року № 381-к про звільнення ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у позовних вимогах позивач помилково зазначив номер спірного розпорядження № 232-к, замість вірного № 381-к.

Відповідно до положень частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Виходячи з того, що позивача звільнено протиправно, то існують достатні підстави для його поновлення на посаді начальника відділу сім`ї, молоді та спорту Селидівської міської ради з 27.11.2021, оскільки 26.11.2021, день з якого позивача звільнено із займаної посади, відповідно до приписів трудового законодавства вважається останнім днем роботи.

Щодо виплати на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, відповідно до пункту 2 якого середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до пункту 8 зазначеного вище Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Суд встановив, що період з 27.11.2021 (наступний день після звільнення) по дату ухвалення рішення суду (20.07.2023) є періодом вимушеного прогулу, за який Селидівська міська рада повинна виплатити середній заробіток позивачу, що становить 426 робочих днів.

Згідно з довідками Селидівської міської ради від 26.11.2021 № 04-16/588 і № 04-16/589 середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становила 21472,08 грн., середньоденний заробіток - 1022,48 грн.

З огляду на вказане, середня заробітна плата позивача за час вимушеного прогулу, яка підлягає стягненню, становить 435 576,48 грн. (1 022,48 грн. х 426 робочих днів) без врахування податків і зборів.

Суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду в частині поновлення на посаді та виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.

З огляду на вказане, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць у розмірі 21472,08 грн. без урахування обов`язкових платежів та податків необхідно допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, враховуючи недоведеність відповідачами обґрунтованості прийняття спірного розпорядження, позовні вимоги ОСОБА_1 до секретаря Селидівської міської ради, тимчасово здійснюючого повноваження Селидівського міського голови, Сукова Руслана Михайловича та Селидівської міської ради підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання до Донецького окружного адміністративного суду даної позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 1816,00 грн. відповідно до квитанцій від 15.01.2021, наявної в матеріалах справи.

Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 1816,00 грн. підлягає стягненню з відповідача 2 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 139, 60-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) до секретаря Селидівської міської ради, тимчасово здійснюючого повноваження Селидівського міського голови, Сукова Руслана Михайловича (ЄДРПОУ за місцем роботи 04052962; юридична адреса місця роботи: 85400, Донецька область, Покровський р-н, м. Селидове, вул. Карла Маркса, буд. 8) та Селидівської міської ради (; юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Карла Маркса, буд. 8) про визнання незаконним і скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження тимчасово здійснюючого повноваження Селидівського міського голови Сукова Руслана Михайловича (ЄДРПОУ за місцем роботи 04052962; юридична адреса місця роботи: 85400, Донецька область, Покровський р-н, м. Селидове, вул. Карла Маркса, буд. 8) № 381-к від 23 листопада 2021 року про звільнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) з посади начальника відділу сім`ї, молоді та спорту Селидівської міської ради 26 листопада 2021 року за виявленою невідповідністю займаній посаді.

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на посаді начальника відділу сім`ї, молоді та спорту Селидівської міської ради (; юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Карла Маркса, буд. 8) з 27 листопада 2021 року.

Стягнути з Селидівської міської ради (; юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Карла Маркса, буд. 8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 435 576 (чотириста тридцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. 48 коп.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу сім`ї, молоді та спорту Селидівської міської ради та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 21472 (двадцять одна тисяча чотириста сімдесят дві) грн. 08 коп. підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Селидівської міської ради (; юридична адреса: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Карла Маркса, буд. 8) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) здійснені документально підтверджені судові витрати у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 20 липня 2023 року.

Суддя С.В. Ушенко