Справа № 300/3202/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2023 р. справа № 300/3202/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, оформлену листом від 22.05.2023 року за №4454-4216/Г-02/8- 0900/23 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області дорахувати Гнип Ользі Дмитрівні з 01.01.2004 року по 28.02.2022 року в подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та перерахувати розмір пенсії з 29.11.2022 року.
- понесені позивачем судові витрати стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.
Позовні вимоги мотивовані протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, оформлену листом від 22.05.2023 року за №4454-4216/Г-02/8- 0900/23 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
20.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області подало до суду відзив на позов, відповідно до якого проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві та просить відмовити у задоволенні позову.
Розглянувши позовну заяву в порядку визначеному ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, відзив на позов, судом встановлено наступні обставини.
Відповідно до протоколу № 1 від 10.02.2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з 10.11.2015 року.
Пенсію обчислено виходячи із загального стажу роботи 37 років 11 місяців 4 днів. В подальшому проводились перерахунки пенсії із збільшенням стажу роботи.
Станом на 01.03.2023 року стаж роботи становить 44 роки 2 місяці 4 дні. Стаж порахований до 28.02.2022 року.
Після отримання 07.04.2023 року документів із пенсійної справи, позивачці стало відомо, що до її стажу роботи не зарахований період роботи з 01.01.2004 року по 28.02.2022 року в подвійному розмірі на підставі ст..60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику психіатричних закладах охорони здоров`я.
24.04.2023 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про дорахування вищенаведеного стажу.
До заяви додатково була подана довідка комунального некомерційного підприємства «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» від 12.04.2023 року №05-08/17, яка окрім уточнюючої, пільгової довідки, трудової книжки та довідкою форми ОК-5 з реєстру застрахованих осіб, які додатково підтверджують роботу позивачки в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці.
Листом відповідача від 22.05.2023 року за №4454-4216/Г-02/8-0900/23 протиправно відмовлено у дорахуванні стажу та перерахунку розміру пенсії з одночасним поверненням документів.
Відмова мотивована тим, що статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено зарахування в подвійному розмірі особам, які працювали в психіатричних закладах охорони здоров`я до 01.01.2004 року. Після 01.01.2004 року зарахування стажу в подвійному розмірі законом не передбачено.
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких фактичних обставин справи та норм права.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на захист своїх прав і свобод у суді, а також на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон України №1058).
Відповідно до ст. 24 Закону України №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Закон України №1058 набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (надалі Закон України №1788).
Відповідно до ст. 62 Закону України №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Судом досліджено копію трудової книжки позивача від 08.06.1983 № НОМЕР_1 та встановлено, що позивач працювала:
- з 08.06.1983 по 07.07.1987 на посаді продавця в Рогатинському об`єднанні по торгівлі продовольчими товарами (1-2 запис);
- з 05.05.1990 по 15.06.1996 на посаді обліковця дільничої бригади № 1 колгоспу імені Фрунзе (3-4 запис);
- з 01.07.1996 на посаді палатної санітарки в Обласній психіатричній лікарні №2, з 01.02.1998 по 01.12.1999 на посаді палатної молодшої сестри (5-7 запис);
- з 14.04.2000 по 28.02.2019 на посаді палатної молодшої сестри психіатричного (туберкульозного відділення) № 4 в Обласній психіатричній лікарні №2 (8-10 запис);
- з 01.03.2019 по 31.10.2019 на посаді молодшої медичної сестри геронтологічного психіатричного відділення № 4 в Обласній психіатричній лікарні №2 (11- 12 запис);
- з 01.11.2019 по 31.03.2020 року на посаді палатної молодшої сестри психіатричного відділення сестринського догляду № 2 в Обласній психіатричній лікарні №2;
- з 01.04.2020 по теперішній час на посаді молодшої медичної сестри психіатричного відділення № 3 в Обласній психіатричній лікарні № 2
Відповідно до довідки від 12.04.2023 №05-08/17, виданої КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради», ОСОБА_1 з 01.07.1996 року по 01.12.1999 року та з 14.04.2000 року по теперішній час працює в КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради». Робота за цей період дає право на подвоєння стажу згідно із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно із ст. 60 Закону України №1788 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин.
Фахівець - медичний працівник (лікар, медична сестра, фельдшер), психолог, соціальний працівник та інший працівник, який має відповідну освіту та спеціальну кваліфікацію і бере участь у наданні психіатричної допомоги.
Заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.
Амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах;
Стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.
Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, до видів діяльності КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» належать спеціалізована медична практика 86.22 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері спеціальної медицини лікарями-спеціалістами та хірургами), діяльність лікарняних закладів 86.10 (цей клас включає короткострокове та тривале перебування пацієнтів у лікарнях широкого профілю, які здійснюють медичну, діагностичну та лікувальну діяльність (наприклад, громадські та обласні лікарні, лікарні некомерційних організацій, університетські лікарні, військові шпиталі та в`язничні лікарні), та лікарняні установи спеціального призначення (наприклад, наркологічні та психіатричні клініки, інфекційні лікарні, пологові будинки, санаторно-курортні заклади) та загальна медична практика код 86.21 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері загальної медицини, які надають лікарі загального профілю).
Отже, КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» як лікарняний заклад призначений для надання психіатричної допомоги і в розумінні ст. 60 Закону України №1788 є закладом з надання психіатричної допомоги.
Окрім цього, суд зазначає, що робота позивача у психіатричному закладі у спірний період відповідачем не спростовується.
Щодо посилань відповідача на неможливість зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи позивача у психіатричному закладі після 01.01.2004, суд зазначає, що ст. 60 Закону України №1788 є чинною по теперішній час. Стаття 24 Закону України №1058 не скасовує ст. 60 Закону України №1788 та не зупиняє її дію.
Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 22.12.2021 у справі №688/2916/17, від 27.02.2020 у справі №462/1713/17, від 23.01.2019 у справі №485/103/17 та від 04.12.2019 у справі №689/872/17, які були враховані судом при вирішенні спірних правовідносин.
Суд також зазначає, що у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом №1058 та Законом №1788 вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788 був прийнятий раніше за Закон №1058.
Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.
Отже, незарахування відповідачем до стажу позивача у подвійному розмірі періоду роботи в психіатричному закладі охорони здоров`я з 01.01.2004 року по 28.02.2022 року не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправним.
Щодо викладеної позовної вимоги ОСОБА_1 у частині визнання протиправної відмови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відмову у здійсненні перерахунку пенсії, оформленої листом від 22.05.2023 за № 4454-4216/Г-02/8-0900/23, суд зазначає, що у даному випадку відповідачем фактично вчинено бездіяльність, яка полягає у проведенні перерахунку пенсії позивача за її заявою від 24.04.2023. При цьому, лист від 22.05.2023 за № 4454-4216/Г-02/8-0900/23 містить лише обгрунтування підстав не проведення такого перерахунку.
Щодо доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про порушення позивачем порядку звернення за перерахунком пенсії.
Згідно із ч. 1 ст. 44 Закону України №1058, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року №13-1 (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до п. 1.1 Розділу І Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2);заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Додатком 1 до Порядку №22-1 передбачено форму заяви про призначення/ перерахунок пенсії.
Заява ОСОБА_1 від 24.04.2023 року складена у довільній формі.
Висвітлюючи питання, яким повинен бути зміст заяви для призначення/ перерахунку пенсії, Верховний Суд, у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17, висловив позицію, що заява про призначення/ перерахунок пенсії, подана пенсіонером у довільній формі відповідає вимогам Порядку №22-1.
Так, у цій справі Верховний Суд вказав, що зміст такої заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника.
Суд касаційної інстанції зауважив, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).
Наведена позиція Верховного Суду дає підстави не погодитися з доводами відповідача, що подана в неналежній формі заява перешкоджає, останньому, в прийнятті рішення про проведення або про відмову в проведенні перерахунку пенсії.
Суд також зазначає, що відповідь ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не містить вказівки на те, що заява позивача подана невстановленого зразка та з її змісту неможливо оцінити намір заявника, що перешкоджає її розгляду у встановленому порядку. Більше того відповідачем не повернуто вказану заяву у зв`язку з неналежним її оформленням
Відтак, суд вважає такі доводи відповідача необґрунтованими.
Щодо викладеної позовної вимоги ОСОБА_1 у частині визнання протиправної відмови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відмову у здійсненні перерахунку пенсії, оформленої листом від 22.05.2023 за №4454-4216/Г-02/8-0900/23, суд зазначає, що у даному випадку відповідачем фактично вчинено бездіяльність, яка полягає у проведенні перерахунку пенсії позивача за її заявою від 24.04.2023. При цьому, лист від 22.05.2023 за №4454-4216/Г-02/8-0900/23 містить лише обгрунтування підстав не проведення такого перерахунку.
Також суд зазначає, що довідкою від 12.04.2023 № 05-08/17, виданою КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради», підтверджується, що позивач працювала у вказаному медичному закладі, отже, зарахування відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періоду роботи з 01.01.2004 по 28.02.2023 має бути здійснене із урахуванням даних вищезазначеної довідки.
Відтак, на переконання суду, з метою забезпечення належного та ефективного відновлення порушених прав позивача на відповідне пенсійне забезпечення слід позовні вимоги задовольнити шляхом визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо зарахування стажу роботи позивача з 01.01.2004 по 28.02.2023 у закладі з надання психіатричної допомоги у подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоду її роботи з 01.01.2004 по 28.02.2023 у закладі з надання психіатричної допомоги у подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із урахуванням даних довідки від 12.04.2023 № 05-08/17, виданої КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради», та здійснити перерахувати та виплатити їй пенсію за віком з 29.11.2022 із урахуванням раніше виплачених сум.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що у відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, оформлену листом від 22.05.2023 року за №4454-4216/Г-02/8- 0900/23 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області дорахувати ОСОБА_1 з 01.01.2004 року по 28.02.2022 року в подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та перерахувати розмір пенсії з 29.11.2022 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

позивач - ОСОБА_1 (РНКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ЄРДПОУ: 20551088, вул. Січових Стрільці, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Шумей М.В.