Справа № 990/38/22
Суддя: Желєзний Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 липня 2023 року

м. Київ

Справа № 990/38/22

Провадження № 11-18заі23

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Желєзного І. В.,

суддів Воробйової І. А., Григор`євої І.В., Гриціва М.І., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Кишакевича Л. Ю., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Ростислава Юрійовича про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Власова Юрія Леонідовича, Григор`євої Ірини Вікторівни, Єленіної Жанни Миколаївни, Желєзного Ігоря Вікторовича, Катеринчук Лілії Йосипівни, Кишакевича Лева Юрійовича, Лобойка Леоніда Миколайовича, Мартєва Сергія Юрійовича, Пількова Костянтина Миколайовича, Прокопенка Олександра Борисовича, Ткача Ігоря Васильовича, Ткачука Олега Степановича, Уркевича Віталія Юрійовича, Чумаченко Тетяни Анатоліївни, Штелик Світлани Павлівни від участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними та скасування рішень за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2023 року,

УСТАНОВИЛА:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої ради правосуддя від 11 січня 2022 року № 17/0/15-22 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Апеляційного суду міста Києва на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України;

- визнати протиправною та скасувати ухвалу Вищої ради правосуддя від 17 січня 2022 року № 6/0/18-22 про залишення без розгляду заяв ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Апеляційного суду міста Києва та зобов`язати Вищу раду правосуддя розглянути заяви ОСОБА_1 про звільнення з посади судді Апеляційного суду міста Києва у відставку.

Рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із цим судовим рішенням, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Кравець Р. Ю., звернулася з апеляційною скаргою до Великої Палати Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 09 лютого 2023 року відкрила апеляційне провадження в цій справі.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2023 року призначено справу до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

11 травня 2023 року від представника позивачки - адвоката Кравця Р. Ю. надійшла заява про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Кишакевича Л. Ю. від участі в розгляді цієї справи.

18 травня 2023 року від представника позивачки - адвоката Кравця Р. Ю. надійшли заяви про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Катеринчук Л. Й., Кишакевича Л. Ю., Лобойка Л. М., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Чумаченко Т. А., Штелик С. П. від розгляду цієї справи.

На обґрунтування заяви про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Кишакевича Л. Ю. представник позивачки, посилаючись на норми статей 36 та 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вказує, що суддя Кишакевич Л. Ю., обіймаючи дві посади (голови Етичної ради та судді Великої Палати Верховного Суду), породжує сумніви в неупередженому ставленні до виконання своїх посадових обов`язків. На переконання представника позивачки, суддя Великої Палати Верховного Суду Кишакевич Л. Ю. мав подати заяву про звільнення від своїх службових повноважень та не здійснювати правосуддя відповідно до вимог пункту 24 статті 9-1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», оскільки він є головою Етичної ради.

Однак оскільки він не вчинив цих дій, то в цьому випадку необхідно застосувати процесуальний механізм відводу судді згідно з вимогами частини третьої статті 39 КАС України.

На думку представника позивачки, якщо до складу колегії суддів Великої Палати Верховного Суду входитиме суддя Кишакевич Л. Ю., «існують всі підстави побоюватись, що розгляд справ у складі Великої Палати буде проводитись справедливим, незалежним та безстороннім судом в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Крім цього, заявник звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд), зокрема, у справі «Мікалефф проти Мальти» (Micallef v. Malta, пункт 93) про те, що «існування неупередженості повинно бути визначено за наступними критеріями: суб`єктивний тест, що вивчає персональні переконання і поведінку конкретного судді, з метою визначення, чи існувало неупереджене або суб`єктивне ставлення судді у конкретній справі; відповідно до об`єктивного тесту визначається, чи суд, а також, серед іншого, його структура забезпечили відповідні гарантії для виключення легітимних сумнівів стосовно неупередженості суду (див. справи стосовно двоякої ролі суддів, наприклад Межнаріч проти Хорватії (Meznaric v. Croatia), § 36; Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), § 47».

Також заявник посилається на рішення ЄСПЛ від 07 травня 2021 року у справі «Ксеро Флор проти Польщі» (Xero Flor w Polsce sp. z o. o. v. Poland), де Суд визнав порушення права на справедливий суд, оскільки один із суддів Конституційного Суду, який розглянув конституційну скаргу заявника, був обраний на посаду судді із серйозними порушеннями закону.

З огляду на зазначене вище представник позивачки вважає, що суддя Великої Палати Верховного Суду Кишакевич Л. Ю. не може відповідати принципам неупередженості та підлягає відводу від участі в розгляді цієї справи.

Мотивуючи заяви про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2023 року, адвокат Кравець Р. Ю. зазначив, що 16 травня 2023 року керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури було особисто повідомлено про підозру Голові Верховного Суду Всеволоду Князєву, якого затримали при отриманні неправомірної вигоди у розмірі 2,7 мільйонів доларів США, які останній, за даними Національного антикорупційного бюро України, отримував від осіб, які виступали за рішення суду на користь олігарха ОСОБА_3. Так, Велика Палата Верховного Суду розглядала справу № 910/15551/20 (провадження № 12-41гс22) стосовно 40,19 відсотків акцій Полтавського гірничо-збагачувального комбінату Ferrexpo і своєю постановою від 19 квітня 2023 року залишила зазначені акції ОСОБА_3, скасувавши попереднє рішення суду апеляційної інстанції.

Заявник також припускає, що 28 вересня 2021 року при вирішенні справи № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», про стягнення коштів могла існувати аналогічна ситуація.

Як і в заяві про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Кишакевича Л. Ю. від 11 травня 2023 року, адвокат Кравець Р. Ю., звернув увагу на висновки ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти» (Micallef v. Malta, пункт 93) щодо критеріїв визначення наявності неупередженості судді в конкретній справі.

На думку Кравця Р. Ю. , зазначені в його заявах судді Великої Палати Верховного Суду підлягають відводу від участі у розгляді цієї справи, оскільки вважає, що судді, які не виклали окремі думки по суті вимог у цих двох справах, не відповідають критеріям неупередженості за об`єктивними критеріями, оскільки їх поведінка свідчить про можливість вирішення ними справ на користь конкретних осіб без дотримання закону.

Перевіривши наведені на обґрунтування заяв про відвід суддів доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною третьою статті 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

У пункті 49 рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine, заява № 33949/02) ЄСПЛ дійшов висновку, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод слід визначати за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 згаданого рішення ЄСПЛ).

Відносно об`єктивного критерію ЄСПЛ зазначає, що під час вирішення питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 згаданого рішення).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних складових неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про особисте переконання та поведінку конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Відповідно до частин першої, другої статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Велика Палата Верховного Суду є постійно діючим колегіальним органом Верховного Суду, до складу якого входить двадцять один суддя Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду: 1) у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; 2) діє як суд апеляційної інстанції у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції; 3) аналізує судову статистику та вивчає судову практику, здійснює узагальнення судової практики; 4) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Судді Верховного Суду обираються до Великої Палати зборами суддів відповідних касаційних судів з числа суддів таких касаційних судів (частина третя статті 45 цього Закону).

Частинами п`ятою, шостою статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що кожен касаційний суд у складі Верховного Суду обирає по п`ять суддів до Великої Палати Верховного Суду. Суддя Верховного Суду, обраний до Великої Палати, здійснює повноваження судді Великої Палати Верховного Суду протягом трьох років (крім Голови Верховного Суду), але не більше двох строків поспіль.

Згідно із частинами першою, другою статті 9-1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Етична рада утворюється з метою сприяння органам, що обирають (призначають) членів Вищої ради правосуддя, у встановленні відповідності кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя критеріям професійної етики та доброчесності. Членами Етичної ради можуть бути особи, які мають бездоганну ділову репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет, відповідають критеріям професійної етики та доброчесності, мають досвід роботи не менше п`ятнадцяти років зі здійснення судочинства або адвокатської чи прокурорської діяльності, або наукової діяльності у галузі права. Не можуть бути членами Етичної ради особи, які не відповідають зазначеним вимогам, а також вимогам, передбаченим частиною десятою статті 6 цього Закону.

Відповідно до частини третьої цієї статті до складу Етичної ради входять, зокрема, три особи із числа суддів або суддів у відставці, запропоновані Радою суддів України. Кандидатами на посаду члена Етичної ради, які є суддями чи суддями у відставці, можуть бути судді чи судді у відставці, які успішно пройшли кваліфікаційне оцінювання.

Положеннями частини восьмої статті 9-1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» передбачено, що строк повноважень члена Етичної ради становить шість років без права бути призначеним повторно.

Частиною одинадцятою статті 9-1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» встановлено, що засідання Етичної ради проводяться відкрито. Інформація про час і місце проведення засідання, порядок денний та рішення Етичної ради оприлюднюються на офіційному вебпорталі судової влади України.

Згідно із частиною двадцятою статті 9-1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Етична рада для здійснення своїх повноважень:

1) розробляє, затверджує та оприлюднює регламент роботи Етичної ради;

2) розробляє, затверджує та оприлюднює методологію оцінювання відповідності кандидата на зайняття посади члена Вищої ради правосуддя критеріям професійної етики та доброчесності, показники відповідності критеріям такого оцінювання та засоби їх встановлення;

3) розглядає, вивчає та аналізує документи кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя, надіслані до Етичної ради;

4) збирає, перевіряє та аналізує інформацію про кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя, у тому числі конфіденційну інформацію з персональними даними, отриману від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інформацію, отриману від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, необхідну для здійснення повноважень Етичної ради;

5) має право звертатися до кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя, а також спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, їх посадових осіб, будь-яких юридичних осіб щодо надання пояснень, документів чи інформації з метою перевірки кандидатів на посаду члена Вищої ради правосуддя.

Орган або особа, яка отримала запит Етичної ради, зобов`язані протягом десяти

календарних днів з дня його отримання надати необхідні пояснення, інформацію та/або відповідні документи (їх копії);

6) формує список кандидатів для проходження співбесіди за результатами розгляду поданих кандидатами документів, результатів спеціальної перевірки і аналізу відповідної інформації з відкритих джерел;

7) проводить співбесіди з відібраними кандидатами;

8) ухвалює та оприлюднює на офіційному вебсайті Вищої ради правосуддя обґрунтований висновок щодо відповідності кожного кандидата на посаду члена Вищої ради правосуддя критеріям професійної етики та доброчесності, складає та оприлюднює список кандидатів, рекомендованих Етичною радою для обрання (призначення) на посаду члена Вищої ради правосуддя;

9) надсилає органу, що обирає (призначає) члена Вищої ради правосуддя, висновок щодо кожного кандидата та список кандидатів, рекомендованих Етичною радою для обрання (призначення) на посаду члена Вищої ради правосуддя. Зазначений список має містити кількість кандидатур, яка щонайменше вдвічі перевищує кількість вакантних посад членів Вищої ради правосуддя;

10) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Пунктом 1 частини двадцять першої статті 9-1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» встановлено, що член Етичної ради зобов`язаний брати участь у її роботі особисто, без права делегування своїх повноважень іншим особам.

Відповідно до частини двадцять четвертої статті 9-1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» члени Етичної ради здійснюють свої повноваження на громадських засадах і на час роботи в Етичній раді звільняються від виконання службових обов`язків за основним місцем роботи зі збереженням середньої заробітної плати.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що член Етичної ради здійснює свої повноваження на громадських засадах і звільняється від виконання службових обов`язків за основним місцем роботи виключно на час роботи в Етичній раді, тобто під час безпосереднього виконання / здійснення такою особою повноважень, покладених на неї як члена Етичної ради згідно із законодавством (а не в цілому протягом строку покладення на неї / виконання нею повноважень члена Етичної ради). Упродовж часу, коли член Етичної ради безпосередньо не виконує своїх повноважень, він продовжує виконувати службові обов`язки за основним місцем роботи. Так, реалізація суддею, який одночасно є членом Етичної ради, судової влади шляхом здійснення правосуддя у межах відповідних судових процедур упродовж періоду, який не охоплюється часом роботи в Етичній раді, є однією з основних засад організації судової влади. Жодним законодавчим актом не передбачена можливість позбавлення такого судді повноважень здійснювати правосуддя.

Законодавчими приписами, які визначають організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, а також статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності Етичної ради, чітко передбачено одночасне (протягом одного і того ж строку) здійснення суддею, який є членом Етичної ради, повноважень члена Етичної ради та правосуддя (у часові проміжки поза роботою в Етичній раді); виконання цих повноважень - не залежні один від одного та не взаємовиключні процеси.

Рішенням Етичної ради від 01 грудня 2021 року № 2 відповідно до Закону України від 14 липня 2021 року № 1635-lX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо порядку обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя та діяльності дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя», пункту 1.3 розділу l Регламенту Етичної ради, затвердженого рішенням Етичної ради від 01 грудня 2021 року № 1, суддю Верховного Суду у Касаційному кримінальному суді Кишакевича Л. Ю. обрано головою Етичної ради.

08 травня 2023 року рішенням № 5 зборів суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду суддю Кишакевича Л. Ю. обрано до Великої Палати Верховного Суду з 09 травня 2023 року строком на три роки.

З урахуванням наведених вище положень законодавства Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що немає жодних підстав вважати, що сам лише факт включення судді Кишакевича Л. Ю., який водночас є членом Етичної ради, до складу суду, який буде здійснювати розгляд цієї справи (при цьому братиме участь у її розгляді згідно з вимогами чинного законодавства лише в період часу, коли безпосередньо не виконуватиме повноважень члена Етичної ради), викликає сумнів у його об`єктивності та неупередженості. Наведений факт у жодному разі не свідчить про неналежне виконання ним своїх повноважень або ж про його упереджене ставлення до їх виконання, як про це зазначає представник позивачки у своїй заяві.

Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяв про відвід суддів, Велика Палата Верховного Суду бере до уваги те, що, крім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу саме по собі не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Посилання адвоката Кравця Р. Ю. на упередженість суддів у зв`язку з розповсюдженням інформації про причетність представників Верховного Суду до подій імовірних корупційних діянь у засобах масової інформації не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, позаяк такі доводи ґрунтуються на припущеннях, суб`єктивній оцінці заявником обставин досудового розслідування.

З доводів та меж перегляду в цій справі не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність суддів Великої Палати Верховного Суду.

Обставин, які б свідчили про упередженість суддів Великої Палати Верховного Суду, яким заявлено відводи, стосовно позивачки, зацікавленість в певному рішенні в цій справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі, Кравець Р. Ю. не навів, а суд не встановив.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» установлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику ЄСПЛ.

Велика Палата Верховного Суду враховує посилання представника позивачки на судову практику ЄСПЛ та зазначає, що під час розгляду поданих ним заяв про відвід суддів не встановила жодних порушень, які б були аналогічними (подібними) до тих, про які зазначав Суд у своїх рішеннях. Натомість обставини, наведені на обґрунтування заяв про відвід суддів, не знайшли свого підтвердження, а відтак немає підстав для висновку про наявність визначених процесуальним законодавством, у тому числі пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України, підстав для відводу суддів Великої Палати Верховного Суду.

Положеннями статті 40 КАС України визначено, що питання про відвід судді Великої Палати не підлягає передачі на розгляд іншому судді та розглядається Великою Палатою. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заяв представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Р. Ю. про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Катеринчук Л. Й., Кишакевича Л. Ю., Лобойка Л. М., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю. від участі в розгляді справи № 990/38/22.

Щодо розгляду заяв представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Р. Ю. про відвід суддів Чумаченко Т. А. та Штелик С. П. від участі в розгляді цієї справи Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що вони звільнені з посад суддів Верховного Суду у відставку (рішення Вищої ради правосуддя від 13 липня 2023 року № 710/0/15-23 та від 09 травня 2023 року № 471/0/15-23), а тому, відповідно до частини другої статті 163 КАС України, зазначені заяви слід залишити без розгляду.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 36, 39, 40, 241, 248 КАС України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити в задоволенні заяв представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Ростислава Юрійовича про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Власова Юрія Леонідовича, Григор`євої Ірини Вікторівни, Єленіної Жанни Миколаївни, Желєзного Ігоря Вікторовича, Катеринчук Лілії Йосипівни, Кишакевича Лева Юрійовича, Лобойка Леоніда Миколайовича, Мартєва Сергія Юрійовича, Пількова Костянтина Миколайовича, Прокопенка Олександра Борисовича, Ткача Ігоря Васильовича, Ткачука Олега Степановича, Уркевича Віталія Юрійовича від участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними та скасування рішень за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2023 року.

Залишити без розгляду заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Кравця Ростислава Юрійовича про відвід суддів Великої Палати Верховного Суду Чумаченко Тетяни Анатоліївни та Штелик Світлани Павлівни від участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними та скасування рішень за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний
Судді: І. А. Воробйова О. Б. Прокопенко
І. В. Григор`єва О. М. Ситнік
М. І. Гриців І. В. Ткач
Д. А. Гудима О. С. Ткачук
Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич
Л. Ю. Кишакевич Є. А. Усенко
С. Ю. Мартєв Н. В. Шевцова
К. М. Пільков