Справа № 300/2363/23
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог
"20" липня 2023 р. Справа № 300/2363/23
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду О.Л.Тимощук, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій,
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) 01.05.2023 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, орган пенсійного фонду), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у поновленні виплати з 01.06.2022 щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (надалі, також Постанова №713), з подальшою виплатою нарахованої, відновленої щомісячної доплати разом з пенсією, з урахуванням раніше виплачених сум та з коригуванням нарахованої раніше суми боргу, отриманої під час перерахунку пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 справа №300/584/22;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відновити з 01.06.2022 нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн згідно із Постановою №713, з подальшою виплатою нарахованої, відновленої щомісячної доплати разом з пенсією, з урахування раніше виплачених сум та з коригуванням нарахованої раніше суми боргу, отриманої під час перерахунку пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі №300/584/22.
Підставою звернення до суду слугувала протиправна, на переконання позивача, відмова ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у здійсненні щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 гривень згідно з Постановою №713, оскільки розмір перерахованої пенсії збільшився більш ніж на 2000,00 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.05.2023 відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку, визначеному статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України).
У подальшому, ухвалою суду від 23.06.2023 позовну заяву залишено без руху в частині за період з 01.06.2022 по 02.11.2022 та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску в частині позовний вимог про визнання протиправною відмови щодо нарахування та виплати з 01.06.2022 по 02.11.2022 доплати у розмірі 2000,00 грн, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" та зобов`язання здійснити нарахування та виплату з 01.06.2022 по 02.11.2022 доплати у розмірі 2000,00 грн, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.
Позивачем 17.07.2023 подано заяву про поновлення строків. У своїй заяві позивач зазначає про збільшення розміру його пенсії після виконання у червні 2022 року рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі 300/584/22, у зв`язку з чим йому не було відомо та він не міг припустити про припинення щомісячної доплати згідно Постанови №713. Лише після оприлюднення у соціальних мережах постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №600/870/22-а йому стало відомо, що відповідач не виплачує спірну доплату, у зв`язку з чим звернувся до відповідача з заявою про отримання перерахунку пенсії, з якого стало відомо, що він отримував таку доплату, однак на теперішній час її не нараховують. Також звертає увагу на статтю 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком. Відтак вважає причини пропуску строку звернення до суду поважними та просить поновити такий строк.
Досліджуючи обставини виконання позивачем вимог ухвали від 23.06.2023 щодо зазначення поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, суд вказує на таке.
Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У своїй заяві про поновлення строків позивач покликається на норми статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.
Однак суд звертає увагу, що стаття 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV регулює питання виплати пенсії у разі виїзду за кордон та має зовсім іншу редакцію, ніж та, яку наводить позивач. ОСОБА_1 , очевидно, мав на увазі норми статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (надалі, також - Закон №2262-XII), яка регулює питання строків перерахунку призначених пенсій.
Із цього приводу суд зазначає, що частинами 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII визначено, що перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Отже, вказана норма регулює питання проведення перерахунку пенсії за минулий час у зв`язку з непроведенням такого перерахунку, зокрема, з вини органів Пенсійного фонду України.
Однак спірна доплата не є складовою грошового забезпечення, тобто не належить ні до основних, ні до додаткових видів грошового забезпечення.
Враховуючи те, що спірні правовідносини не стосуються перерахунку пенсії та те, що наведена норма врегульовує питання строків перерахунку пенсії, а не строків, передбачених статтею 122 КАС України, частини 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII не можуть бути застосовні при розгляді питання строків звернення до суду. Відтак, покликання позивача на статтю 51 Закону №2262-XII є помилковим.
Суд наголошує, що відносини з приводу призначення, обчислення, нарахування і виплати доплати у порядку Постанови №713 не підпадають під дію частини 3 статті 51 Закону №2262-XII, оскільки доплата за Постановою №713 має іншу правову природу, суть та механізм призначення, обчислюється безвідносно до зміни розмірів видів грошового забезпечення або введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій.
Спір у цій справі виник щодо невиплати доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн, на підставі Постанови №713, а не щодо проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Також у заяві про усунення недоліків від 17.07.2023 позивач стверджує про те, що про порушення свого права дізнався після отримання від відповідача відповіді на свою заяву про отримання перерахунку пенсії, виданого 21.03.2023, зі змісту якого йому стало відомо про припинення спірної виплати.
З цього приводу суд вкотре наголошує, що не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його звернення, оскільки вказаний документ свідчать лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірному випадку.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 вказала: "...правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду".
Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Пенсіонер має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
Суд критично оцінює доводи позивача про те, що про порушення своїх прав та інтересів він дізнався лише після оприлюднення в соціальних мережах постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у справі №600/840/22-а в аналогічних правовідносинах.
Позивач не був обмежений у можливостях як письмового звернення до пенсійного органу, так і самостійного виявлення невиплати спірної суми, наприклад шляхом доступу до особистого електронного кабінету на офіційному сайті Пенсійного фонду України.
Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.
Позивач звернувся до суду з цим позовом лише 27.04.2023, направивши позовну заяву поштовим зв`язком до суду. Отже позивач пропустив встановлений частиною 2 статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами за період, що передує цьому строку (тобто, за період з 01.06.2022 по 26.10.2022).
Водночас, в частині позовних вимог, починаючи з 27.10.2022 позивачем не пропущено шестимісячний строк при зверненні до суду з відповідними позовними вимогами.
З огляду на зазначене, вказані позивачем в заяві про поновлення строків підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду із позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у поновленні виплати з 01.06.2022 по 26.10.2022 щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн згідно Постанови №713 та зобов`язання відновити нарахування спірної доплати за такий період є неповажними.
Позивачем не надано інших належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено інших поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.
Враховуючи наведене, у зв`язку із відсутністю належного обґрунтування поважності пропуску шестимісячного строку звернення до суду, в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у поновленні виплати з 01.06.2022 по 26.10.2022 щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн згідно із Постановою №713 з урахуванням раніше виплачених сум та з коригуванням нарахованої раніше суми боргу, отриманої під час перерахунку пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі 300/584/22 та зобов`язання відновити з 01.06.2022 по 26.10.2022 нарахування такої доплати, позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 23.06.2023, а позовна заява вважається поданою без дотримання відповідного строку звернення до суду в зазначеній частині позовних вимог.
Частиною 15 статті 171 КАС України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини 3 якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно із частинами 3, 4 статті 240 КАС України, про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.
Оскільки заява позивача від 17.07.2023 не містить посилання на обґрунтовані, поважні причини пропуску строку звернення до суду, наведені доводи не спростовують позиції суду щодо наявності підстав для обмеження шестимісячним строком права позивача на звернення до суду, то наявні підстави для залишення позову ОСОБА_1 у відповідній частині без розгляду.
Враховуючи наведене, керуючись статями 122, 123, 171, 240, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення певних дій в частині позовних вимог за період з 01.06.2022 по 26.10.2022.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у поновленні виплати з 01.06.2022 по 26.10.2022 щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з урахуванням раніше виплачених сум та з коригуванням нарахованої раніше суми боргу, отриманої під час перерахунку пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі 300/584/22 та зобов`язання відновити з 01.06.2022 по 26.10.2022 нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з урахуванням раніше виплачених сум та з коригуванням нарахованої раніше суми боргу, отриманої під час перерахунку пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 у справі 300/584/22 - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.