Справа № 560/12149/23
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

19 липня 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Гнап Д.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 в особі Об`єднаної житлової комісії про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 в особі Об`єднаної житлової комісії, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії Факультету військової підготовки ПДАТУ від 08 грудня 2007 року, яке оформлено у вигляді протоколу №4, затвердженого начальником Факультету військової підготовки ПДАТУ полковником Мальченко С.В., в частині, в якій позивача ОСОБА_1 тимчасово знято з квартирного обліку, виключено зі списків військовослужбовців, які мають право на першочергове (позачергове) отримання жилих приміщень та виключено з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на отримання жилих приміщень;

- визнати незаконним та скасувати рішення Об`єднаної житлової комісії Командування Сил логістики Збройних Сил України від 12 жовтня 2021 року, яке оформлено в протоколі №24, а саме пункт 4.1, про відмову у зміні дати зарахування на квартирний облік позивача підполковника ОСОБА_1 з 04.03.2021 року на 09.06.2001 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 в особі її Об`єднаної житлової комісії Командування Сил логістики Збройних Сил України перенести термін перебування у об`єднаній житловій комісії Командування сил логістики Збройних Сил України у загальній та першочерговій черзі, як учасника бойових дій складом сім`ї три особи ( ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 ) з 04.03.2021 року на 09.06.2001 року.

Ухвалою від 07 липня 2023 року Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву залишив без руху. Вказав, що недоліки позовної заяви можуть бути усунуті, зокрема, шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення.

На виконання вимог вказаної ухвали позивач надіслав заяву, у якій вказує, що засідання житлової комісії Факультету військової підготовки ПДАТУ, що відбулося 08.12.2007 року було проведене без повідомлення позивача та за його відсутності. Із протоколом №4 позивача ознайомлено не було, а з його текстом позивач ознайомився лише у листопаді 2021 року під час розгляду його рапорту на ім`я командира в/ч НОМЕР_2 . Зазначає, що пропуск позивачем строку позовної давності стосовно позовної вимоги про визнання незаконним та скасувати рішення житлової комісії Факультету військової підготовки ПДАТУ від 08 грудня 2007 року, яке оформлено у вигляді протоколу №4, затвердженого начальником Факультету військової підготовки ПДАТУ полковником Мельниченко С.В., обумовлено обставинами, які не залежали від позивача та на які позивач не мав об`єктивної можливості належним чином вплинути або не допустити пропуску процесуального строку.

Надаючи правову оцінку доводам позивача, суд враховує та зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини.

Законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс встановлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом особи на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

З огляду на вищевикладене, поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Разом з тим, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21.12.2010 у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви позивача про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду із позовом в частині визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії Факультету військової підготовки ПДАТУ від 08 грудня 2007 року, яке оформлено у вигляді протоколу №4, затвердженого начальником Факультету військової підготовки ПДАТУ полковником Мальченко С.В., в частині, в якій позивача ОСОБА_1 тимчасово знято з квартирного обліку, виключено зі списків військовослужбовців, які мають право на першочергове (позачергове) отримання жилих приміщень та виключено з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на отримання жилих приміщень, оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, наведені в даній заяві, є неповажними. А також суд зазначає, що позивач з 2007 року не був позбавлений можливості дізнатися про порушення свого права, тому наявна триваюча пасивна поведінка.

На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач не вказав, які саме обставини перешкодили йому своєчасно звернутись до суду (протягом 16 років).

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду відсутні.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, позовну заяву в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії Факультету військової підготовки ПДАТУ від 08 грудня 2007 року, яке оформлено у вигляді протоколу №4, затвердженого начальником Факультету військової підготовки ПДАТУ полковником Мальченко С.В., в частині, в якій позивача ОСОБА_1 тимчасово знято з квартирного обліку, виключено зі списків військовослужбовців, які мають право на першочергове (позачергове) отримання жилих приміщень та виключено з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на отримання жилих приміщень, слід повернути позивачеві.

Керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовними вимогами щодо визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії Факультету військової підготовки ПДАТУ від 08 грудня 2007 року, яке оформлено у вигляді протоколу №4, затвердженого начальником Факультету військової підготовки ПДАТУ полковником Мальченко С.В., в частині, в якій позивача ОСОБА_1 тимчасово знято з квартирного обліку, виключено зі списків військовослужбовців, які мають право на першочергове (позачергове) отримання жилих приміщень та виключено з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на отримання жилих приміщень.

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 в особі Об`єднаної житлової комісії у частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії Факультету військової підготовки ПДАТУ від 08 грудня 2007 року, яке оформлено у вигляді протоколу №4, затвердженого начальником Факультету військової підготовки ПДАТУ полковником Мальченко С.В., в частині, в якій позивача ОСОБА_1 тимчасово знято з квартирного обліку, виключено зі списків військовослужбовців, які мають право на першочергове (позачергове) отримання жилих приміщень та виключено з Книги обліку осіб, які перебувають в черзі на отримання жилих приміщень - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуюча суддяД.Д. Гнап