Справа № 567/1418/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 567/1418/22 пров. № А/857/9496/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів- Курильця А. Р., Ніколіна В. В.,

з участю секретаря судового засідання - Єршової Ю. С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року у справі №567/1418/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції Василевич О. В.,

час ухвалення рішення 19.04.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Острог,

дата складання повного тексту рішення 24.04.2023 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА№00001518 від 31 жовтня 2022 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що 17 вересня 2022 року з використанням власного вантажного самоскида марки КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_1 , повна маса якого 19150 кг, маса без навантаження 9150 кг, та спеціалізованого причіпа, пр-самоскид-Е, СЗАП 8527, д.н.з. НОМЕР_2 , повна маса якого 11500 кг, маса без навантаження 4850 кг, здійснювалося перевезення каменю вагою 10000 кг, який знаходився в кузові автомобіля, та відсіву вагою 6800 кг, який знаходився у кузові причіпу, загальна маса автомобіля становила 19150 кг, загальна маса причіпу 11650 кг, та загальна маса автопоїзда 30800 кг, що відповідає технічним параметрам автомобіля та з дотриманням параметрів, дозволених п.22.5 ПДР України та Правил проїзду великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року. Зазначає, що згідно з оскаржуваною постановою відстань між здвоєними осями (2-3 вісь) керованого ним автомобіля становить 1290 мм та розрахунок максимального дозволеного навантаження на здвоєні осі здійснювався виходячи з показника у 16 тон, що, на його думку, є неправильним, оскільки згідно з габаритним малюнком самоскида КАМАЗ колеса на 2 та 3 осях є спареними і відстань між здвоєними осями (2-3 вісь) становить 1320 мм, а тому розрахунок максимального дозволеного навантаження на здвоєнні осі для цього автомобіля повинен був здійснюватися виходячи з показника 19 тон. Вказує, що оскаржувана постанова містить формальне викладення фабули адміністративного правопорушення, що не відповідає тим параметрам, які нібито були зафіксовані та зазначені в оскаржуваній постанові. Таким чином, вважає, що в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що у оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги, а тому така за своїм змістом повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно з якою було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто скаржника до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП. Крім того, вказує, що на підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів скаржника через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм, що стало підставою для притягнення його до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей зафіксовано автоматичним приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 51, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. № НОМЕР_3 , яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, такий є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується сертифікатом відповідності № UA.TR.113-001_62.02F-21 щодо технічного засобу: «Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі». Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Позивача (апелянт) ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не прибув, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 жовтня 2022 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В. винесено щодо ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА №00001518, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 17 вересня 2022 року о 11 год. 43 хв. на автодорозі Н-25, км 207 + 225 Рівненської області, керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 24% (3,854 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 16 тон та відстані між осями від 1 м до 1,3 м, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань від 20 листопада 2017 року ОСОБА_1 зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності та здійснює діяльність за основним видом економічної діяльності - вантажний автомобільний транспорт (код 49.41).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , вантажний самоскид «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на позивача ОСОБА_1 та згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , спеціалізований причіп ПР-самоскид-Е марки «СЗАП 8527», д.н.з. НОМЕР_2 , також зареєстрований на ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що позивач, використовуючи вищевказані транспортні засоби, здійснював перевезення вантажу, вага відправленого вантажу складала 16800 кг, в тому числі камінь - 10000 кг та відсів - 6800 кг, що підтверджується видатковою накладною №11664 від 17 вересня 2022 року.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, тому винесена Державною службою України з безпеки на транспорті постанова серії АА№00001518 від 31 жовтня 2022 року відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За змістом ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Ч.2 ст.132-1 КУпАП передбачає, що відповідальність настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ч.1 ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Згідно зі ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

За змістом ст.279-7 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили: така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований суб`єктом підприємницької діяльності та здійснює діяльність за основним видом економічної діяльності - вантажний автомобільний транспорт, і цей факт сторони не заперечують.

Зі змісту оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі вбачається, що ОСОБА_1 17 вересня 2022 року о 11 год. 43 хв. на автодорозі Н-25, км 207 + 225 Рівненської області, керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 5511», д.н.з. НОМЕР_1 , допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 24% (3,854 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 16 тон та відстані між осями від 1 м до 1,3 м, тому притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до пп. «в» п.22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли хоча б один з їх параметрів не перевищує гранично допустимі максимальні значення, зокрема, максимальні значення навантаження на вісь (в залежності від їх кількості та відстані одна від одної), в тому числі, встановлено максимальне значення навантаження на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1 до 1,3 метра, для доріг державного значення 16 т, та для доріг місцевого значення 10 т; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаженняна кожну вісь не перевищує 9,5 тонни, для доріг державного значення - 19 т, та для доріг місцевого значення - 11,5 т.

Крім того, п.22.5 ПДР України передбачає, що рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18 січня 2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 року № 623).

Згідно з п.7 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

За змістом п.11-16 цього Порядку автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення. Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Матеріалами справи підтверджується, що фіксація адміністративного правопорушення була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту ваго-габаритного контролю у русі типу WIM 51, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. No WIM51, який відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підтверджується копіями сертифікату типу та сертифікату відповідності, які містяться у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, габаритно-ваговий контроль проводився у пункті автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, який розміщений на автомобільній дорозі Н-25, км 207 + 225 Рівненської області.

За результатами автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення вагові та інші параметри транспортного засобу КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізовано причіпа «СЗАП 8527», д.н.з. НОМЕР_2 , становили: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса 2 вісь, 3 вісь, 4 вісь, 5 вісь; відстань між вісями 1-2: 2790 мм, 2-3: 1290 мм; 3-4: 3630 мм; 4-5: 3810 мм; навантаження на вісь 1 - 4800 кг, на вісь 2 - 12129 кг, на вісь 3 - 11507 кг; на вісь 4-8100 кг, на вісь 5-6923 кг, загальна маса - 43459 кг.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що розрахунок % перевищення позивачем встановлених вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами виконано наступною формулою: % перевищення = (( Х факт.Х норм.похибка пристрою) / Х норм. ) х 100 %, та з урахуванням похибки вимірювального пристрою, передбаченої ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь».

Крім того, встановлено, що перевищення маси по здвоєним осям становить 24 %, виходячи з наступного розрахунку ((23 636 кг - 16000 кг - (23636кг х 16 %)) / 16000 кг) х 100 % = 24 %, де 23636 кг навантаження на здвоєні 2-3 осі, 16000 кг максимальне значення навантаження на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1 до 1,3 метра, 16 % - значення похибки для параметру навантаження на здвоєні осі транспортного засобу згідно з вищевказаного ДСТУ OIML R 134-1:2010.

З врахуванням наведеного перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу «КАМАЗ 5511», д.н.з НОМЕР_1 мало місце на 24% (3,854 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєнні осі з відстанню між осями від 1 м до 1,3 м 16 тон, в тому числі зафіксовано на фотокартках із зображенням транспортного засобу та його номерного знаку, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України на час виникнення спірних правовідносин доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.

Матеріалами справи стверджується, що перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. При цьому, відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 16 % щодо навантаження на осі.

Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на допустимість приладу, яким здійснено фіксацію перевищення вагових параметрів зазначеного вище транспортного засобу, оскільки такі спростовуються наведеними вище обставинами, а також долученими до матеріалів справи сертифікатом відповідності UA.TR.113-001_62/02F-21 та експертним висновком від 28 травня 2021 року №1245 приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що наявність видаткової накладної №11664 від 17 вересня 2022 року не свідчить про відсутність факту перевищення ваги, оскільки така накладна не є документом суворої звітності (обліку), а тому не може мати визначальний (пріоритетний) вплив у межах даної справи та повинна оцінюватись в сукупності з іншими доказами. Видаткова накладна є документом на підтвердження господарської операції, що складається суб`єктами підприємницької діяльності з метою обліку товарно-матеріальних цінностей.

Сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних у цих документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, та не спростовує факту перевищення вагових параметрів, зафіксованого в автоматичному режимі у встановленому чинним законодавством порядку.

Колегія суддів звертає увагу, що з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття, встановлено заборону перевезення подільних вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують вказані параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі). У разі перевезення подільних вантажів вагові параметри не повинні перевищувати вищезазначені межі, а якщо останні мають більші значення, то видача дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові та габаритні параметри яких перевищують нормативні, також не допускається.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, доводи позивача щодо необхідності здійснення розрахунку максимального навантаження виходячи з показника 19 тон є помилковими, оскільки такий показник може бути застосований за наявності одночасно двох умов : відстань між осями від 1,3 до 1,8 м при спарених колесах, навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тон, однак з фактично зафіксованих параметрів навантаження та долучених фотографій вбачається вісь 2 та 3 є здвоєними та мають спарені колеса, водночас навантаження на вісь 2 складає 12 129 кг та на вісь 3-11507 кг, що в кожному окремому випадку перевищує 9,5 тон, а тому параметр максимального значення, передбачений підпунктом «в» п.22.5 ПДР, на який вказує позивач, в даному випадку при розрахунку % перевищення максимального навантаження не може бути застосований (взятий до уваги).

Суд першої інстанції також правильно зауважив, що в залежності від маси вантажу, яку перевозить транспортний засіб відстань між осями такого транспортного засобу під дією вантажу може деформуватися, а тому покликання позивача на інші постанови, де зафіксовані різні загальні маси, відповідно і відстань між осями, в залежності від навантаження автомобіля, коливається не приймаються до уваги, оскільки згідно з наданих постанов у справах про адміністративні правопорушення, складених відносно позивача у різний час, було зафіксовано однакову відстань між здвоєними осями (2-3 вісь), яка становила 1290 мм, а відтак доводи позивача про те, що розрахунок % перевищення вагової норми виконано невірно у зв`язку із застосуванням показника максимального навантаження на здвоєні осі 16 тон (якщо відстань між осями від 1 до 1,3 м), а не 19 тон (якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 м при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни) є безпідставними.

Щодо покликань апелянта на те, що оскаржувана постанова містить формальне викладення фабули адміністративного правопорушення, що не відповідає тим параметрам, які нібито були зафіксовані та зазначені в оскаржуваній постанові, то колегія суддів зазначає наступне.

За змістом п.3 Інструкції №512 з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МІУ від 27 вересня 2021 року №512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичому режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Отже, Інструкцією №512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови та дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова щодо позивача відповідає формі, затвердженій Додатком 1 Інструкції №512.

Відповідно до п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Крім того, ст.283 КУпАП передбачає, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова у справі про адміністративні правопорушення сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить необхідну інформацію, передбачену КУпАП.

При цьому, оскаржувана постанова підписані шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, тому винесена Державною службою України з безпеки на транспорті постанова серії АА№00001518 від 31 жовтня 2022 року відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Належних доказів позивачем на спростування цих обставин до матеріалів справи не долучено.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційний суд залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 268, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Острозького районного суду Рівненської області від 19 квітня 2023 року у справі №567/1418/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 19 липня 2023 року.