Справа № 320/2814/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року № 320/2814/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія" з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 20.10.2022 №275100413.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що спірним податковим повідомленням-рішенням протиправно застосовано штрафні санкції за несплату штрафу у розмірі 3% від суми занижених податкових зобов`язань до подання уточнюючого розрахунку, оскільки з боку позивача відсутній факт порушення законодавства.

Позивач вказує, що ним подано декларацію з ПДВ за звітній період - листопад 2021 року та задекларовано узгоджені податкові зобов`язання у сумі 3 163008 грн., а 25.05.2022 подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітній період травень 2022 року та звітній період, що уточняється листопад 2021 року, в результаті чого було узгоджено грошове зобов`язання на суму 914 079 грн та зменшено податкове зобов`язання на вказану суму.

Позивач також зазначає, що ним у подальшому було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний за період-липень 2022 року 21.07.2022, тобто до 25.07.2022, відповідно до вимог п.69 підрозд. 10 розд. XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, що, на думку позивача, є підставою звільнення від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, та пені, оскільки ним було уточнено податкове зобов`язання за звітній період, що припадає на період дії воєнного стану.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від Головного управління ДПС у м. Києві до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечував та пояснив, що в результаті проведення камеральної перевірки податкової звітності позивача з податку на додану вартість за листопад 2021 року встановлено, що позивачем надано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.07.2022, згідно якого задекларовано збільшення суми податкового зобов`язання у розмірі 914 079 грн. та не нараховано суму штрафних санкцій у рядку 18.1 у відповідності до вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято правомірно, а підстави для задоволення позову відсутні.

Позивач у відповіді на відзив Головного управління ДПС у м. Києві зазначив про незгоду з доводами відповідача та повторно вказав на те, що заниження податкового зобов`язання відбулося у травні 2022 року, під час дії Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022№64/2022, що відповідно до абзацу 6 підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України є підставою для звільнення від відповідальності.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Містіндустрія" є юридичною особою, зареєстрованою 08.04.2019, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивачем 20.12.2021 подано декларацію з ПДВ за звітній період листопад 2021 року, в якій задекларовано:

- податкові зобов`язання у розмірі 9 422 036 грн;

- податковий кредит у розмірі б 260 524 грн;

- позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету, у розмірі 3 163 008 грн.

25.05.2022 позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітній період листопада 2022 року, яким уточнено (збільшено) показник податкового кредиту на 914 070 грн., що, у свою чергу, призвело до зменшення позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету, на суму 914 070 грн.

Після цього, 20.07.2022 позивачем подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітний (податковий) період листопад 2021 року, яким уточнено (зменшено) показник податкового кредиту на 914 070 грн., що, у свою чергу, призвело до збільшення позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету, на суму 914 070 грн.

14.09.2022 Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ "Містіндустрія" за листопад 2021 року, за результатами якої було складено акт від 14.09.2022 № 24818/Ж5/26-15-04-13-03/42935330.

Контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.07.2022, згідно якого задекларовано збільшення суми податкового зобов`язання в розмірі 914 070 грн та не нараховано суму штрафних санкцій у рядку 18.1 у відповідності до вимог п.50.1 ст.50 ПК України.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 50.1 статті 50 глави 2 розділу II Податкового кодексу України, у результаті чого в уточнюючих розрахунках не нараховано штрафні санкції у зв`язку з самостійним виправленням помилок. Дане порушення тягне за собою накладення штрафної санкції відповідно до вимог пункту 120.2 статті 120 розділу II Кодексу у розмірі 5% від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати).

Не погоджуючись з висновками акта перевірки від 14.09.2022 № 24818/Ж5/26-15-04-13-03/42935330, позивач подав заперечення.

За результатами розгляду заперечень Головними управлінням ДПС у м. Києві було прийнято рішення від 14.10.2022 №13191/1/26-15-04-13-08, яким висновки акта камеральної перевірки залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі вказаного акта перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 20 жовтня 2022 року №275100413, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 45704,00 грн..

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем подано скаргу до Державної податкової служби України, за результатом розгляду якої ДПС України рішенням від 22.12.2022 №17245/6/99-00-06-03-01-06 податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у м. Києві від 20.10.2022 №275100413 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем вказаного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 Кодексу камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.15 статті 201 розділу V Податкового кодексу України Міністерством фінансів України прийнято наказ від 28 січня 2016 року №21, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/ 28289 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість".

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу I Порядку податкова декларація з податку на додану вартість (далі - декларація) відповідно до пункту 46.1 статті 46 розділу II "Адміністрування податків, зборів, платежів" подається контролюючому органу у строки, визначені статтею 203 розділу V "Податок на додану вартість" Податкового кодексу України.

Подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (далі - уточнюючий розрахунок) (у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 розділу II Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених статтею 50 розділу II Кодексу)) передбачено пунктом 50.1 статті 50 розділу II Кодексу.

Відповідно до пункту 6 розділу III Порядку платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Відповідно до пунктів 1 - 3 розділу IV Порядку, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 розділу II Кодексу.

У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку повинні бути додані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Так, згідно з нормами пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Згідно з пунктом 120.2 статті 120 Податкового кодексу України невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності в частині самостійного нарахування та сплати штрафу, передбаченого цим пунктом, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати) та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи.

При самостійному донарахуванні платником податків з дотриманням порядку, вимог та обмежень, передбачених статтею 50 цього Кодексу, суми податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються.

Так, правова позиція відповідача в межах спірних правовідносин даної адміністративної справи обґрунтовується тим, що позивач здійснюючи коригування податкових зобов`язань за листопад 2021 року, шляхом подання відповідного уточнюючого розрахунку, не виконав вимоги пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України - не нарахував штрафні санкції.

Згідно цитованих вище приписів Податкового кодексу України невиконання платником податків вимог, визначених його абзацами третім-п`ятим пункту 50.1 статті 50, тягне за собою накладення штрафної санкції, передбаченої пунктом 120.2 статті 120.

У свою чергу, позивач стверджує про неправомірність спірного податкового повідомлення-рішення у зв`язку зі звільненням платника податків від відповідальності на підставі п.п. 69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Так, відповідно до положень абзацу 6 підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України у разі самостійного виправлення платником податків у податкових періодах до 25 липня 2022 року, з дотриманням порядку, вимог та обмежень, визначених статтею 50 цього Кодексу, помилок, що призвели до заниження податкового зобов`язання у звітних (податкових) періодах, що припадають на період дії воєнного стану, такі платники звільняються від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, та пені.

Платники податку на додану вартість, тимчасово, до припинення або скасування воєнного стану, не мають права на подання уточнюючих розрахунків до податкових декларацій, передбаченого пунктом 50.1 статті 50 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди до лютого 2022 року із показниками на зменшення податкових зобов`язань та/або декларування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Отже, якщо платник податків занизив податкове зобов`язання у податковій звітності за податкові звітні періоди, які припадали на період дії воєнного стану (лютий червень 2022 року), та здійснив до 25.07.2022 самостійне виправлення таких помилок в уточнюючій податковій звітності за цей період, то такий платник звільняється від нарахування та сплати штрафних санкцій, передбачених пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, та пені.

Водночас, у спірних правовідносинах передумови для застосування зазначеної норми відсутні.

Так. у зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини І статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє і на теперішній час.

Як було вказано вище, шляхом подання 25.05.2022 уточнюючого розрахунку позивачем було збільшено показник податкового кредиту та зменшено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету, за податковий (звітний) період листопад 2021 року.

розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за звітний (податковий) період листопад 2021 року, яким уточнено (зменшено) показник податкового кредиту на 914 070 гри., що, у свою чергу, призвело до збільшення позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету, на суму 914 070 грн.

Таким чином, факт подання позивачем уточнюючого розрахунку 20.07.2022, яким відкориговані показники податкового кредиту та позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету, які до цього були уточнені шляхом подання розрахунку від 25.05.2022, не змінює того факту, що фактично позивачем були відкориговані показники діяльності за податковий (звітний) період листопад 2022 року, який не припадає на період дії воєнного стану, що, у свою чергу, свідчіть про непоширення на спірні правовідносини п.п. 69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Таким чином, у даному випадку відповідачем правомірно встановлено порушення позивачем вимог пункту 50.1, статті 50, глави 2, розділу II Податкового кодексу України та нараховано штрафні санкції відповідно до вимог пункту 120.2 статті 120 розділу II Кодексу у розмірі 5% від суми самостійно нарахованого заниження і податкового зобов`язання (недоплати).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 20 жовтня 2022 року №275100413 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 5 % за несплату штрафу у розмірі 3% від суми занижених податкових зобов`язань до подання уточнюючого розрахунку є правомірним та скасуванню не підлягає.

Згідно з приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати суд залишає за позивачем відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 77, 132, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.