Справа № 600/4366/22-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/4366/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

У поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнення до позову, позивач просить суд винести рішення, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області № 38 від 06.09.2022 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійною фонду України Чернівецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на державній службі наступних періодів: перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами з 01.03.2004 по 11.05.2004 та з 01.01.2006 по 12.03.2006; догляд за дитиною до 3 років з 12.05.2004 по 31.12.2004 та з 13.03.2006 по 31.03.2007; вимушений прогул з 01.04.2017 по 31.05.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на державній службі наступні періоди: перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами з 01.03.2004 по 11.05.2004 та з 01.01.2006 по 12.03.2006; догляд за дитиною до 3 років з 12.05.2004 по 31.12.2004 та з 13.03.2006 по 31.03.2007; вимушений прогул з 01.04.2017 по 31.05.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області прийняти рішення про перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії згідно довідки про складові заробітної плати - середні розміри надбавок та інших виплат за червень 2022 року № 1000-0603-8/78908 від 22.08.2022 починаючи з 29.08.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправність оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком як державному службовцю. Так, позивач вказує, що підставою для відмови у перерахунку пенсії стали висновки пенсійного органу про те, що стаж роботи позивача станом на 01.05.2016 р. на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців складає менше необхідних 20 років. Відповідно до розрахунку стажу, що здійснено відповідачем до стажу державної служби позивача протиправно не враховано період перебування у відпустці по догляду за дитиною до 3 років з 12.05.2004 р. по 31.12.2004 р. та з 13.03.2006 р. по 31.03.2007 р., періоди перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами з 01.03.2004 р. по 11.05.2004 р. та з 01.01.2006 р. по 12.03.2006 р., а також період вимушеного прогулу з 01.04.2017 р. по 31.05.2017 року. Позивач стверджує, що має понад 20 років стажу державної служби, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач заперечував проти задоволення позову та у відзиві вказав, що стаж роботи позивача станом на 01.05.2016 р. на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців складає менше необхідних 20 років, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії позивачу. З вказаних підстав, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Рух справи у суді

Ухвалами суду від 23.12.2022 р. та 04.01.2023 р. позовну заяву залишено без руху. 12.01.2023 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим, судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач перебуває на обліку у Пенсійному фонді України з 25.05.2013 р. та отримує пенсію за віком держслужбовця.

Матеріали справи містять копію трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 . (а.с. 16-22).

Згідно відомостей Пенсійного Фонду розрахунок стажу ОСОБА_1 загальний страховий стаж позивача складає 39 років 1 місяць 28 днів, з яких спеціальний стаж, що дає право на пенсію за віком держслужбовцям становить 17 років 9 місяців 22 дні. (а.с. 23-25).

29.08.2022 р. позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку із збільшенням заробітної плати відповідно до довідки «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» від 22.08.2022 р. №1000-0603-8/78908. (а.с. 26-29).

06.09.2022 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення №38, яким відмовлено у перерахунку пенсії позивача, у зв`язку із тим, що станом на 01.05.2016 р. стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців складає менше необхідних 20 років. (а.с. 30).

Відповідно до рішення Таращанського районного суду Київської області від 12.06.2017 р. по справі №379/563/17 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 р. по справі №379/563/17, скасовано наказ управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області №24-ос від 30.03.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії у Таращанському відділенні Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області. Стягнуто з Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 31.03.2017 року до 11.06.2017 року - 11500 гривень. (а.с. 31-47).

Матеріали справи містять свідоцтва серія НОМЕР_2 та НОМЕР_3 про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 48-49)

Представник позивача звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та КУ Таращанської міської ради «Трудовий архів» із заявами щодо отримання відомостей про надані відпустки у зв`язку із вагітністю та пологами з 01.03.2004 р. по 11.05.2004 р. та з 01.01.2006 р. по 12.02.2005 р. та відпустку по догляду за дитиною до 3-х років з 12.05.2004 р. по 31.12.2004 р. та з 13.03.2006 р. по 31.03.2007 р., однак згідно наданих відповідей у Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та КУ Таращанської міської ради «Трудовий архів» відсутня можливість надати інформацію та копії кадрових наказів щодо зазначених періодів роботи. (а.с. 50-54).

Мотивувальна частина

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №1058-IV), відповідно до статті 1 якого пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно з ч. 5 ст. 45 №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п. 4.1 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1) заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з п. 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Правовідносини з приводу суспільних відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, а також загальні засади діяльності і статус державних службовців у період до 01.05.2016 р. урегульовувались Законом України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723).

01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015 р. (далі - Закон №889).

Відповідно до п. 8 Закону № 889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством, а тому суд вважає, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягають як норми Закону № 3723, так і норми Закону № 889, в частині розділу ХІ Прикінцевих та Перехідних положень.

Згідно з ч.1 ст. 37 Закону № 3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зі змісту пунктів 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889 слідує, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, законодавець визначив чіткі критерії, за яких за особами зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу". При цьому такі особи на день набрання чинності Законом № 889 мають мати не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно з абз. 6 п. 4 «Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 (далі - Порядок №622) за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Відповідно до п. 5 Порядку 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Судом встановлено, що 29.08.2022 р. позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, у зв`язку із збільшенням заробітної плати відповідно до довідки «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» від 22.08.2022 р. №1000-0603-8/78908.

06.09.2022 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення №38, яким відмовлено у перерахунку пенсії позивача, у зв`язку із тим, що станом на 01.05.2016 р. стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців складає менше необхідних 20 років.

Згідно з наявним у матеріалах справи розрахунком стажу ОСОБА_1 спеціальний стаж, що дає право на пенсію за віком держслужбовцям за період з 01.09.1979 р. по 01.06.2019 р. становить 17 років 9 місяців 22 дні.

Щодо зарахування до спеціального стажу, що дає право на пенсію за віком держслужбовцям періоди догляду позивачем за дитиною до 3 років з 12.05.2004 р. по 31.12.2004 р. та 13.03.2006 р. по 31.03.2007 р., суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 р. №283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби», який був чинний до 01.05.2016 року.

Згідно з положеннями п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 р. №283 до стажу державної служби включається також час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років, а у виняткових випадках, якщо за медичними показаннями дитині потрібний домашній догляд, - період додаткової відпустки без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше ніж до досягнення дитиною віку шести років.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 46 Закону № 889 до стажу державної служби зараховуються час перебування державного службовця у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - у відпустці без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більше ніж до досягнення дитиною шестирічного віку.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що періоди догляду позивачем за дитиною до 3 років з 12.05.2004 р. по 31.12.2004 р. та з 13.03.2006 р. по 31.03.2007 р. підлягають зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на пенсію за віком держслужбовця.

Щодо доводів позивача, що у періоди з 01.03.2004 по 11.05.2004 та з 01.01.2006 по 12.03.2006 вона перебувала у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, суд не може перевірити та оцінити вказані доводи, оскільки згідно наявних в матеріалах справи листів Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 09.11.2022 р., 08.12.2022 р. та КУ Таращанської міської ради «Трудовий архів» від 18.11.2022 р., відсутня можливість надати інформацію та копії кадрових наказів щодо зазначених періодів роботи. Таким чином, суд не може констатувати та підтвердити, що у періоди з 01.03.2004 по 11.05.2004 та з 01.01.2006 по 12.03.2006 позивач перебувала саме у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами. Однак, згідно з відомостями, які містяться у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 у вказані періоди перебувала у трудових відносинах та працювала в Управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на посаді провідного спеціаліста, а тому вказані періоди підлягають безумовному зарахуванню до стажу позивача держслужбовця.

Також суд встановив, що згідно з відомостями, які містяться у трудовій книжці ОСОБА_1 позивач 30.03.2017 р. звільнена у зв`язку із скороченням численності штату та реорганізацією управління. Однак, згідно з рішенням Таращанського районного суду Київської області від 12.06.2017 р. по справі №379/563/17 та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 р. по справі №379/563/17, скасовано наказ управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області №24-ос від 30.03.2017 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії у Таращанському відділенні Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області. Стягнуто з Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 31.03.2017 року до 11.06.2017 року - 11500 гривень.

12.06.2017 р. у трудову книжку позивача внесено відомості про те, що запис №22 недійсний, а позивача поновлено на посаді головного спеціаліста Таращанського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсії.

Таким чином, суд встановив, що у період з 31.03.2017 року до 11.06.2017 року позивач перебувала у вимушеному прогулі. При цьому, позивачем помилково зазначено у позові, що час вимушеного прогулу відбувся у період з 01.04.2017 по 31.05.2017, оскільки вказані обставини спростовуються висновками Київського апеляційного адміністративного суду у постанові від 25.07.2017 р. по справі №379/563/17.

Суд наголошує, що положення Закону № 889 визначають, що до стажу державної служби зараховується стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу", при цьому нормами чинного законодавства не передбачено виключення зі страхового стажу осіб періоду, які за рішенням суду визнані вимушеним прогулом.

При вирішені спору судом використано правові позиції, висловлені Верховним Судом у постановах від 20.11.2019 року у справі №200/1085/19-а, 25.09.2019 року у справі №242/3533/16-а.

Таким чином, суд встановив, що період вимушеного прогулу за період 31.03.2017 року до 11.06.2017 року підлягає зарахуванню до стажу державної служби позивача.

На підставі встановлених обставин суд встановив, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців (з урахуванням періоду догляду за дитиною до 3 років з 12.05.2004 по 31.12.2004, з 13.03.2006 по 31.03.2007 та періоду роботи в Управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області з 01.03.2004 по 11.05.2004 та з 01.01.2006 по 12.03.2006 та період вимушеного прогулу з 31.03.2017 року до 11.06.2017) складає 20 років 26 днів.

Таким чином, суд встановив, що набутий позивачем стаж роботи позивача на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців дає підстави для перерахунку пенсії державної служби на підставі довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» від 22.08.2022 р. №1000-0603-8/78908.

У зв`язку із вказаним суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області № 38 від 06.09.2022 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії є протиправним та підлягає скасуванню. При цьому, суд вважає протиправними доводи відповідача, що для перерахунку пенсії позивача необхідно враховувати стаж державної служби лише станом на 01.05.2016 р., оскільки на підставі матеріалів справи встановлено, що позивачу вже було призначено пенсію за віком держслужбовця з 25.05.2013 р. та позивач продовжувала працювати на посадах державної служби по 01.06.2019 року. Таким чином, на момент отримання довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» від 22.08.2022 р. №1000-0603-8/78908 стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби позивача становив більш ніж 20 років, а тому відповідач був зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача.

При цьому, суд звертає увагу, що видаючи довідку від 22.08.2022 р. №1000-0603-8/78908 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області фактично встановило наявність у позивача 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, в той час як Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, розглядаючи заяву позивача про перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності, вказує на відсутність 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, що суперечить висновкам іншого пенсійного органу, який в тому числі був роботодавцем позивача.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області № 38 від 06.09.2022 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Крім того, відповідачем протиправно не зараховано ОСОБА_1 до стажу роботи на державній службі наступних періодів: догляду за дитиною до 3 років з 12.05.2004 по 31.12.2004, з 13.03.2006 по 31.03.2007; робота в Управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області з 01.03.2004 по 11.05.2004 та з 01.01.2006 по 12.03.2006; вимушений прогул з 31.03.2017 року до 11.06.2017.

При цьому, відповідачем не було надано інформації, що період роботи в Управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області з 01.03.2004 по 11.05.2004 та з 01.01.2006 по 12.03.2006 є перебуванням у відпустці позивача у зв`язку з вагітністю та пологами, що унеможливлює задовольнити позовні вимоги в цій частині відповідно сформованих позовних вимог.

Однак, згідно з відомостями, які містяться у трудовій книжці позивача, ОСОБА_1 у вказані періоди перебувала у трудових відносинах та безперервно працювала в Управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на посаді провідного спеціаліста, а тому вказані періоди підлягають безумовному зарахуванню до стажу позивача держслужбовця.

З вказаних підстав суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження сум понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду: договір про надання правової допомоги; протокол погодження гонорару від 20.10.2022 р. в сумі 5000 грн; квитанцію до прибуткового касового ордеру №67/22 від 20.10.2022 р. в сумі 5000 гривень.

Однак, суд вважає, що визначений позивачем розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. При цьому, на момент відкриття провадження по справі, судом встановлено можливість розгляду справи на підставі наявних матеріалів справи, які були достатніми для прийняття рішення по даній справі та не потребували надання учасниками справи додаткових обґрунтувань, пояснень та доказів по справі. Таким чином, судом встановлено, що обсяг виконаних робіт адвокатом не співмірний фактичним витратам, необхідних для розгляду даної справи.

Водночас, матеріалами справи підтверджено понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 1000 грн, які співмірні із складністю справи; необхідним часом, які витрачає адвокат на виконання відповідних робіт (надання послуг) у спірних правовідносинах; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позову, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню, пропорційно до задоволених позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме в сумі 1000 гривень.

Крім того, у зв`язку із частковим задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань, пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250, 257 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області № 38 від 06.09.2022 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

3. Визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійною фонду України Чернівецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на державній службі наступних періодів: догляду за дитиною до 3 років з 12.05.2004 по 31.12.2004, з 13.03.2006 по 31.03.2007; робота в Управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області з 01.03.2004 по 11.05.2004 та з 01.01.2006 по 12.03.2006; вимушений прогул з 31.03.2017 року до 11.06.2017.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на державній службі наступні періоди: догляду за дитиною до 3 років з 12.05.2004 по 31.12.2004, з 13.03.2006 по 31.03.2007; робота в Управлінні Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області з 01.03.2004 по 11.05.2004 та з 01.01.2006 по 12.03.2006; вимушений прогул з 31.03.2017 року до 11.06.2017.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області прийняти рішення про перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії згідно довідки про складові заробітної плати - середні розміри надбавок та інших виплат за червень 2022 року № 1000-0603-8/78908 від 22.08.2022 починаючи з 29.08.2022.

6. В решті позову відмовити.

7. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області судові витрати, пропорційно задоволеним позовним вимогам, які складаються з витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн та витрат зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн згідно квитанції №5484-2515-6507-1234 від 13.12.2022 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення складання.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, ).

Суддя Т.М. Брезіна