Справа № 175/590/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2023 року м. Дніпросправа № 175/590/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2023 року (головуючий суддя Білоусова О.М.)

в адміністративній справі №175/590/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 09.02.2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР за №6447846 про притягнення до відповідальності за ч. 4 статті 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позову вказано, що 23 січня 2023 року інспектором поліції Новрузовим Аліханом Муталіб Огли складено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР за № 6447846, якою притягнуто його до відповідальності за ч. 4 статті 126 КУпАП. Зазначив, що відповідно до постанови позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим такого права на підставі постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.130 КУпАП від 10.08.2022 року. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки йому до цього не було відомо про притягнення його за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки розгляд справи відбувався без його участі, тому вважає що навмисно не порушував вимоги п.2.1.а. ПДР України.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2023 року замінено первісного позивача Головне Управління Національної поліції в Дніпропетровській області належним відповідачем Департаментом патрульної поліції Національної поліції України.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2023 року позов задоволено.

Скасовано постанову серії ЕАР № 6447846 від 23.01.2023 року.

Закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що станом на 23.01.2023 року у інспектора поліції були підстави для складання постанови серії ЕАР за № 6447846 за ч.4 ст.126 КУпАП, проте на час розгляду справи, ОСОБА_1 не можна вважати особо, позбавленою права керування транспортним засобом, в розумінні ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2022 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.02.2023 року скасовано та провадження у справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що оскаржувана постанова була винесена 23.01.2023, у той час, як рішення суду першої інстанції у справі №175/1956/22 від 10.08.2022 року набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови. Зазначає, що на момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача 23.01.2023 постанова Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2022 у справі №175/1956/22 набула законної сили та не перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції. Таким чином, станом на 23.01.2023 позивач порушував правила дорожнього руху, не маючи права керувати транспортним засобом, будучи позбавленим цього права судом.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою серії ЕАР за № 6447846 від 23 січня 2023 року позивач, керував транспортним засобом, будучи позбавлений права керування на підставі постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.130 КУпАП від 10.08.2022 року.

Частиною 4 статті 126 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортими засобами.

Відповідно до постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 23.02.2023 року постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасовано, провадження по справі закрито.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми КУпАП, КАС України.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України,.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є:

своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже саме на відповідача покладається доведення правомірності його дій/рішень.

Відповідно до ст.ст. 72-76 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Докази суду надають учасники справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні докази у їх сукупності дійшов висновку про відсутність у справі належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, є необґрунтованою.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам КАС України.

Так, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідний правовий висновок викладено у п.39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на 23.01.2023 року у інспектора поліції були підстави для складання постанови серії ЕАР за №6447846 за ч.4 ст.126 КУпАП, проте на час розгляду справи судом, позивача ОСОБА_1 не можна вважати особо, позбавленою права керування транспортним засобом, в розумінні ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.08.2022 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.02.2023 року скасовано та провадження у справі закрито.

За таких обставин, постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР за №6447846 підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Отже, колегія суддів апеляційної інстнції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись ст. 241-245, 250, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 19.07.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова