Справа № 200/2116/23
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Справа№200/2116/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач-1), про визнання протиправними дій щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 02.03.2023, та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 02.03.2023.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 13.04.2009 року позивач перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». 02.03.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим 02.03.2023 року здійснено переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, однак, при проведенні розрахунку пенсії за віком відповідачем неправомірно застосований показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Позивач вважає, що зниження показника середньої заробітної плати по Україні призвело до зменшення розміру пенсії за віком при його розрахунку, оскільки за призначенням пенсії за віком позивач звернувся вперше в 2023 році, тому при розрахунку пенсії має враховуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки. Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що порушують його право на отримання належної пенсії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.05.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

19 червня 2023 року до суду надійшли письмові пояснення представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в яких зазначено, що звернення позивача щодо переходу з пенсії за вислугу років на інший вид пенсії було опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яким і здійснено такий перехід.

Ухвалою суду від 20.06.2023 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (надалі ГУ ПФУ в Чернівецькій області, відповідач-2).

07 липня 2023 року до суду надійшов відзив від представника відповідача-2, в якому зазначено, що за принципом екстериторіальності заява про призначення пенсії ОСОБА_1 була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. За результатами розгляду даної заяви 02.03.2023 Головним управлінням прийнято рішення про відмову переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 №1058-ІV. 02.03.2023 ОСОБА_1 надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заяву №599 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 26 Закону №1058. З 02.03.2023 пенсію ОСОБА_1 перераховано відповідно до ст. 26 Закону №1058. За результатами розгляду документів, доданих ОСОБА_1 до заяви №599 страховий стаж врахований по 30.09.2019, заробітна плата обчислена відповідно до вимог статті 40 Закону №1058 за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 та з 01.07.2000 по 31.03.2009 за даними персоніфікованого обліку, яка складає 21622,47 грн. (7405,03 грн. - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014 2016 роки х 2,91997 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Крім того, відповідач зауважив, що чинним законодавством передбачено застосування показника середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передують року звернення за пенсією, лише в одному випадку, а саме: якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою ст.40 цього Закону для призначення пенсії (абзац третій ч.3 ст.45 Закону №1058). Інших умов для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за три роки, що передують року звернення за пенсією, при переведенні з одного виду пенсії на інший законодавством не передбачено. Таким чином, підстав для застосування середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020-2022 роки при переведенні з одного виду пенсії на інший немає. Враховуючи викладене, представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України.

Судом встановлено, що з 13.04.2009 року позивач перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

02.03.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заява позивача від 02.03.2023 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

З 02.03.2023 року здійснено переведення позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки.

Листом від 02.05.2023 року №0500-0202-8/35414 на адвокатський запит відповідач-1 повідомив, що ОСОБА_1 з 13.04.2009 отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до розділу XV Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 02.03.2023 ОСОБА_1 надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заяву №599 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 26 Закону №1058. З 02.03.2023 пенсію ОСОБА_1 перераховано відповідно до ст. 26 Закону №1058. Заробітна плата обчислена відповідно до вимог статті 40 Закону №1058 за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 та з 01.07.2000 по 31.03.2009 за даними персоніфікованого обліку, яка складає 21622,47 грн. (7405,03 грн. - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014 2016 роки х 2,91997 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи.

Позивач вважає, що застосування при розрахунку його пенсії з дня переведення з пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» середнього заробітку за три попередні роки, а саме за 2014-2016 роки, а не за 2020-2022 роки є протиправним, оскільки позивач звернувся з заявою про призначення пенсії за віком у 2023 році.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Основного Закону права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (стаття 44 Основного Закону).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За частиною 1, 2 статті 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження доводів про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас частини 3 статті 45 Закону України №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частини 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства суд дійшов висновку, що частиною 3 статті 45 Закону України №1058-IV встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України №1058-IV.

Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, суд зазначає, що застосування відповідачем частини 3 статті 45 Закону України №1058-ІV до спірних правовідносин є неправомірним.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом №1058-IV.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 31.01.2019 у справі №639/2751/17 (провадження №К/9901/43912/18) та від 18.01.2019 у справі №577/5237/16-а (адміністративне провадження № К/9901/21869/18).

Відповідно до матеріалів справи позивач 02.03.2023 року звернувся із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Така пенсія йому була призначена відповідно до Закону №1058-IV, розмір пенсії розраховано із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки.

Натомість, з врахуванням викладених вище висновків, відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки, однак ним неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014, 2015, 2016 роки.

Таким чином, суд приходить висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача, які виразились у незастосуванні при розрахунку пенсії за віком позивача показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020-2022 роки.

Враховуючи обставини встановлення судом протиправності дій відповідача та, як наслідок, порушення прав позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 02.03.2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням їй пенсії за віком, тобто 2018-2020 роки, з урахуванням фактично виплачених сум.

Також, суд зазначає, що з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд не приймає посилань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на те, що 02.03.2023 ОСОБА_1 надав до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заяву №599 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 26 Закону №1058, на підставі якої позивачу з 02.03.2023 року перераховано пенсію, оскільки заяву позивача було опрацьовано спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (Микитюк К.М. U24167-417), про що зазначено в письмових поясненнях Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та підтверджено скріншотом ППВП ПФУ.

Крім цього, відповідач-2 зазначив, що за результатами розгляду даної заяви 02.03.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення про відмову переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 №1058-ІV, однак в підтвердження цього рішення суду не надано, як і не надано доказів розгляду заяви від 02.03.2023 року саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову відповідачі суду не надали, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 858,88 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача-2, за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, які виразились у незастосуванні при розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020-2022 роки.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 з 02.03.2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням йому пенсії за віком, тобто 2020-2022 роки, з урахуванням фактично виплачених сум.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (місцезнаходження: 58002, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Кобилянської Ольги, буд. 1/ площа Центральна, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Судове рішення складено та підписано 20 липня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко