Справа № 161/10594/23
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/234/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Дмитрук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що відповідно до постанови від 16.06.2023 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.ч.1,5,10 ст.121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за керування ТЗ по вул. Рівненській в м. Луцьку без увімкненого показника повороту відповідного напрямку; не користувався ременем пасивної безпеки, перевозив дитину зріст якої менше 145 см без утримуючої системи, а також керував авто у якому була відсутня гайка кріплення колеса. Вказує, що Правил дорожнього руху не порушував, поліцейським жодним чином не зафіксовано інкриміновані порушення, а гайка на колесі можливо зникла під час руху, при цьому його вина у цьому відсутня. Крім цього, йому не було забезпечено і не роз`яснено прав при оформленні і накладенні адміністративного стягнення. У зв`язку з чим просив постанову скасувати.

Дослідивши письмові докази та доводи сторін, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 16.06.2023 року вбачається, що позивач керував автомобілем по вул.Рівненській в м.Луцьку без увімкненого показника повороту відповідного напрямку; не користувався ременем пасивної безпеки, перевозив дитину зріст якої менше 145 см без утримуючої системи, а також керував авто у якому була відсутня гайка кріплення колеса, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.ч.1,5,10 ст.121 у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. ).

Згідно ч 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтям 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд дослідивши та оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не зазначив і не представив суду доказів неправомірності дій поліцейського при складанні постанови та накладенні на нього адміністративного стягнення.

При цьому, пояснення позивача спростовуються записами з відеореєстратора і нагрудної камери поліцейського, з яких чітко вбачається факт порушення у сказаному в постанові місці і часі, водночас позивачем не заперечували виявленні під час зупинки факти недотримання ПДР.

Інші доводи та пояснення позивача не спростовують висновків суду, оскільки не підтверджуються будь-якими належними доказами і надані пояснення не можуть слугувати беззаперечним доказом неправомірних дій відповідачів, а тому суд їх розцінює як намагання позивача ухилитись від відповідальності за дане порушення.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача неправомірних дій при винесенні оскаржуваної постанови та вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 77, 158, 159, 161, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст. 268, 263 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УПП у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 16.06.2023 року за ч.2 ст.122, ч.ч.1,5,10 ст.121 КУпАП та накладенні штрафу в розмірі 510 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк