Справа № 400/5987/22
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

21 липня 2023 р.справа № 400/5987/22

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Бєлякової М.Д.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Махмутова О.А.,

представника відповідача 1: Терентьєвої Н.М.,

представника відповідача 2: не прибув,

в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи, у відкритому судовому засіданні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачіввідповідач 1: Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, відповідач 2: Баштанський районний відділ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Семена Бойченка, 5, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101

про1) визнання протиправним та скасування наказу від 16 травня 2022 р. № 31; 2) визнання протиправним та скасування наказу від 5 вересня 2022 р. № 1180 та наказу від 21 вересня 2022 р. № 646/ос; 3) поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі відповідач 1 або ГУ НП в Миколаївській області), Баштанського районного відділу ГУ НП в Миколаївській області (далі відповідач 2 або Баштанський РВ), в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати наказ начальника Баштанського РВ від 16 травня 2022 р. № 31 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника ВП № 2 Баштанського РВП ГУ НП в Миколаївській області;

2) визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ НП в Миколаївській області від 5 вересня 2022 р. № 1180 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ НП області та наказ від 21 вересня 2022 р. № 646/ос По особовому складу;

3) зобов`язати ГУ НП в Миколаївській області поновити позивача на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Баштанського РВ та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення 22 вересня 2022 р. по день набуття законної сили рішенням суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач пояснив наступне. До початку війни він проходив службу в Снігурівському ВП ГУ НП в Миколаївській області. Протягом березня-листопада 2022 р. м. Снігурівка перебувало під окупацією, у зв`язку з чим позивач знаходився у розпорядженні в Центральному відділі поліції № 1 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області (далі Центральний ВП). 7 квітня 2022 р. позивач подав рапорт, в якому просив визначити йому місце несення служби за своїм фактичним місцезнаходженням, тобто в Центральному ВП, мотивуючи його тим, що він є батьком багатодітної родини і у нього на утриманні перебуває мати інвалід. Як стверджує позивач, даний рапорт розглянутий не був, будь-якої відповіді на нього він не отримував. В наступному, відповідач 1 видав накази про направлення ОСОБА_1 для несення служби до Баштанського РВ. Позивач вказує на те, що накази про направлення до Баштанського РВ до нього не доводились, про їх існування він дізнався тільки під час звільнення, а тому його необізнаність про існування цих наказів унеможливлювала їх виконання або оскарження. Наказами, що є предметом спору в цій справі, ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани та звільнення із служби в поліції відповідно. Підставою для накладення дисциплінарних стягнень послугувала відсутність позивача на службі в Баштанському РВ в квітні та червні-серпні 2022 р. На переконання позивача, його притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулось безпідставно так як:

- відповідач 1 мав розглянути та задовольнити рапорт про визначення місця несення служби в Центральному ВП. Бездіяльність відповідача 1 в цьому питання призвела до незаконного направлення позивача на службу до Баштанського РВ;

- накази про направлення до Баштанського РВ до відома позивача не доводились, що позбавило його можливості або оскаржити їх або виконати;

- окрім спірних наказів, позивач був підданий дисциплінарному стягненню у виді попередження про неповну службову відповідність. Позивач стверджує, що йому не було відомо про наявність цього стягнення та про службове розслідування, яке передувало його накладенню;

- ГУ НП в Миколаївській області порушило процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме позивача було позбавлено права особисто надати пояснення та скористатись правовою допомогою, що призвело до необ`єктивного характеру службових розслідувань;

- під час службового розслідування пояснення відбирались дізнавачами, але дізнавачі мають процесуальний статус, який регламентується нормами Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) і він не наділяє дізнавачів правом відбирати пояснень в рамках службового розслідування;

- відповідач 1 ніяк не обґрунтував застосування до позивача найсуворішого виду стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Відповідач 1 позов не визнав, у відзиві просив відмовити в його задоволенні. Доводячи безпідставність позовних вимог, він пояснив, що рапорт ОСОБА_1 , в якому останній клопотав про службу в Центральному ВП, було своєчасно розглянуто та відмовлено в його задоволенні, а результати розгляду направлені позивачу. Так як позивачу було відмовлено в задоволенні цього рапорту, він зобов`язаний був виконати накази про направлення на службу до Баштанського РВ, але позивач цього не заробив, за новим місцем служби не з`явився. Ці обставини розцінені ГУ НП в Миколаївській області як грубе порушення обов`язків поліцейського, на підставі чого позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани та звільнення із служби в поліції. Твердження ОСОБА_1 про те, що його не ознайомлювали з результатами розгляду рапорту, а також з наказами про направлення до Баштанського РВ, не відповідають дійсності, так як позивач повідомлявся про це як в письмовій формі, так і за допомогою електронних засобів зв`язку. Під час службових розслідувань позивач неодноразово ігнорував вимоги прибути до дисциплінарної комісії та відмовлявся від дачі будь-яких пояснень з приводу обставин дисциплінарних проступків.

В інших заявах по суті справи сторони наполягли на доводах, викладених ними в позові та відзиві (т. 2 а. с. 69-75, 78-84).

Відповідач 2 відзиву не подав, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило.

В судовому засіданні позивач та його представник пояснили, що ОСОБА_1 не був обізнаний про відмову в задоволенні рапорту та направлення для несення служби до Баштанського РВ. Також ОСОБА_1 наполягав, що надані ГУ НП в Миколаївській області до відзиву роздруківки листування в мобільному додатку, йому не належать.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 фактично самоусунувся від виконання службових обов`язків поліцейського не прибувши на службу до Баштанського РВ. ГУ НП в Миколаївській області повідомляло ОСОБА_1 про необхідність прибуття до Баштанського РВ, а також про початок службових розслідувань, але позивач своїм правом надати пояснення дисциплінарній комісії не скористався.

При відкритті провадження у справі, суд визнав поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновив цей строк.

За час розгляду справи, суд задовольнив клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції та клопотання про витребування доказів, а також відмовив в задоволенні заяви відповідача 1 про виклик свідка.

Вирішуючи спір, суд встановив такі обставини, яким він надає наступну правову оцінку.

Згідно з довідкою ГУ НП в Миколаївській області, з 22 лютого 2021 р. ОСОБА_1 перебуває на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Баштанського РВ (т. 1 а. с. 222-223).

11 квітня 2022 р. службовою телеграмою було припинено виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків на території Центрального району м. Миколаєва та з 12 квітня 2022 р. направлено до Баштанського РВ (т. 2 а. с. 35). На телеграмі стоїть відмітка Ознайомлений в телефонному режимі 11 квітня 2022 р..

13 квітня 2022 р. ОСОБА_1 подав рапорт, в якому зазначив, що 11 квітня 2022 р. отримав вищевказану телеграму, але оскільки він є батьком багатодітної родини і у нього на утриманні перебуває мати інвалід, на підставі п. 3 наказу № 239 від 7 квітня 2022 р. Національної поліції України Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану (далі Наказ № 239), він має право проходити службу в поліції за своїми фактичним місцезнаходженням, а тому клопоче про визначення йому місця несення служби в Центральному ВП (т. 1 а. с. 38).

Зазначене спростовує аргументи ОСОБА_1 про те, що він не знав про необхідність прибути на службу до Баштанського РВ, так як його рапорт є прямою відповіддю на отримання такої вказівки.

Як слідує з доповідної записки, зміст службової телеграми про направлення позивача у строк до 12 квітня 2022 р. до Баштанського РВ було доведено до його відома в телефонному режимі та за допомогою мобільного додатка Вайбер (т. 2 а. с. 54).

В службовій телеграмі міститься розпорядження про необхідність позивачу прибути до Баштанського РВ у строк до 12 квітня 2022 р., тоді як рапорт датований 13 квітня 2022 р., тобто поданий вже після спливу строку на виконання телеграми.

Суд відзначає, що подання ОСОБА_1 рапорту, в незалежності від його обґрунтованості та очікувань на позитивне вирішення, не звільняло його від обов`язку прибути до Баштанського РВ не пізніше 12 квітня 2022 р., чого позивач не зробив.

Твердження позивача про те, що його рапорт не був розглянутий, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, 22 квітня 2022 р. ГУ НП в Миколаївській області розглянуло рапорт ОСОБА_1 та відмовило в його задоволенні (т. 2 а. с. 52).

З приводу розгляду рапорту, суд зазначає таке.

Наказ № 239 визначає наступне (т. 1 а. с. 236-237):

1. Поліцейським головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, Донецькій, Запорізькій, Луганській, Харківській, Херсонській областях, територіальних (відокремлених) підрозділів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, що дислокуються на території обслуговування вказаних головних управлінь Національної поліції, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, які виконують службові завдання, починаючи з 11 квітня 2022 року протягом 1 доби після прибуття до відповідного регіону прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік а саме:

поліцейським, для яких приїзд у регіон місця проходження служби є неможливим у зв`язку з об`єктивними причинами (тимчасова окупація, повне зупинення транспортного сполучення);

поліцейським, які виховують одного або більше дітей віком до 18 років або на утриманні яких перебувають батьки, що потребують стороннього догляду та виїхали з метою супроводу дітей в евакуацію, та чоловіки (дружини) яких є поліцейськими, військовослужбовцями або особам рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, задіяними до виконання службових обов`язків за місцем проходження служби;

поліцейським, які мають статус одинокої матері (батька).

2. На період дії воєнного стану підпорядкувати поліцейських, визначених пунктом 1 цього наказу керівникам територіальних органів поліції, на території обслуговування яких перебувають указані поліцейські.

3. Поліцейські, які не відносять до категорії, визначеною пунктом 1 цього наказу, зобов`язані прибути до органу поліції за місцем несення служби 11 квітня 2022 року.

Керівникам структурних підрозділів центрального органу управління поліції, територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції України у разі неприбуття поліцейських до місць постійного несення служби у визначений термін, забезпечити вжиття невідкладних заходів щодо встановлення причин та обставин, що унеможливлюють прибуття, та у разі їх відсутності вживати до них заходів реагування відповідно до законодавства України.

4. Керівникам структурних підрозділів центрального органу управління поліції, територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції України організувати:

доведення до відома поліцейських, які перебувають поза місцем несення служби, положень цього наказу;

облік поліцейських, які перебувають поза місцем несення служби, та інформування органу поліції, де вони проходять службу;

видання наказів про включення в підпорядкування (виключення з підпорядкування) зазначеної категорії поліцейських;

на період дії воєнного стану проходження служби поліцейськими, визначеними пунктом 1 цього наказу, у межах їх компетенції;

інформування підлеглих поліцейських, які перебувають поза місцем проходження служби, про необхідність прибуття до органу поліції за місцем перебування для реєстрації та постановки на облік.

5. Визнати таким, що втратив чинність, наказ Національної поліції України від 10 березня 2022 року № 190 Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану.

Позивач трактує норми даного наказу таким чином, що як батько багатодітної родини та утримуючи мати інваліда, він має право залишитись на службі в Центральному ВП, тобто за місцем свого фактичного перебування.

Суд знаходить таке тлумачення помилковим.

Наказ № 239 застосовується виключно до поліцейських головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, Донецькій, Запорізькій, Луганській, Харківській, Херсонській областях, територіальних підрозділів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, що дислокуються на території обслуговування вказаних головних управлінь Національної поліції.

Позивач проходить службу на посаді дізнавача Баштанського РВ ГУ НП в Миколаївській області, а тому на нього Наказ № 239 не розповсюджується.

Крім цього, норми Наказу № 239 для багатодітних поліцейських та/або тих, у кого на утриманні перебувають батьки, які потребують стороннього догляду, передбачають тільки необхідність прибуття та постановки на облік в одному з територіальних управлінь Національної поліції, які перелічені в п. 1 Наказу № 239, але не надають право таким поліцейським обирати місце служби.

Таким чином, позивач достеменно знав про направлення на службу до Баштанського РВ, але розпорядження не виконав та подав рапорт, безпідставно вважаючи, що має право залишитись на службі в поліції в Центральному ВП, де перебував у розпорядженні.

Відповідно до актів про відсутність на службі, ОСОБА_1 був відсутній на службі в Баштанському РВ 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19 квітня 2022 р. (т. 2 а. с. 24-30).

Рапортом дізнавача начальника Баштанського РВ було повідомлено про відсутність ОСОБА_1 на службі у вищеперелічені дні (т. 2 а. с. 22).

Наказом від 2 травня 2022 р. № 132 за даним фактом призначено службове розслідування (т. 2 а. с. 37).

У висновку службового розслідування від 16 травня 2022 р. зазначено, що ОСОБА_1 за допомогою телефону та мобільного додатку було неодноразово повідомлено про необхідність прибути на службу до Баштанського РВ, але останній посилаючись на інвалідність матері та погане транспортне сполучення відмовився вийти на службу в Баштанському РВ. Ці обставини були розцінені як порушення позивачем службової дисципліни (т. 2 а. с. 16-21).

Актом від 16 травня 2022 р. зафіксована відмова позивача від надання пояснень в рамках даного службового розслідування.

Наказом від 16 травня 2022 р. № 31 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді суворої догани (т. 2 а. с. 13-15).

6 червня 2022 р. наказом ГУ НП в Миколаївській області № 732 ОСОБА_1 було направлено для несення служби до Баштанського РВ з 10 червня до 9 липня 2022 р. (т. 1 а. с. 249-250).

На підставі доповідної записки Баштанського РВ, 20 червня 2022 р. наказом ГУ НП в Миколаївській області № 806 за фактом відсутності позивача на службі в Баштанському РВ було призначено службове розслідування (т. 2 а. с. 129-130).

Згідно з його висновком, ОСОБА_1 10, 11, 12, 13, 14, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 23, 25, 26, 27, 28, 31 травня; 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13 червня 2022 р. був відсутній на службі в Баштанському РВ без поважних причин. В ході службового розслідування було встановлено, що позивач своєчасно не повідомив про перебування на лікарняному, від надання пояснень відмовився, службовому розслідуванню не сприяв (т. 2 а. с. 122-128).

25 липня 2022 р. наказом ГУ НП в Миколаївській області № 893 ОСОБА_1 попереджено про неповну службову відповідність (т. 2 а. с. 116-121). Даний вид дисциплінарного стягнення позивачем не оскаржується.

Наказом ГУ НП в Миколаївській області від 1 липня 2022 р. № 870 позивача направлено до Баштанського РВ на період з 10 липня до 8 серпня 2022 р. (т. 1 а. с. 251-252).

Іншим наказом від 9 серпня 2022 р. № 1049 позивача направлено на службу до Баштанського РВ на строк з 10 серпня до 8 вересня 2022 р. (т. 2 а. с. 87-91).

Актами про відсутність на службі засвідчені факти невиходу позивача на службу 23, 24, 25, 27, 28, 29, 30 червня; 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 25, 26 липня; 15, 16 серпня (т. 1 а. с. 121-151).

Наказом ГУ НП в Миколаївській області від 5 серпня 2022 р. № 1026 за фактом відсутності ОСОБА_1 на службі розпочате службове розслідування, термін якого продовжено наказом від 17 серпня 2022 р. № 1094. Під час службового розслідування, згідно з наказом від 10 серпня 2022 р. № 563 о/с ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків, а наказом № 564 о/с припинено виплату грошового забезпечення з 1 серпня 2022 р. (т. 1 а. с. 112-118).

Результати службового розслідування оформлені висновком від 3 вересня 2022 р. (т. 1 а. с. 96-111).

Службовим розслідуванням встановлено, що накази про направлення на службу до Баштанського РВ доводились до відома ОСОБА_1 шляхом надсилання на повідомлену ним адресу проживання. Позивач на службу не вийшов, про причини своєї відсутності керівництво не повідомив. За допомогою реєстру електронних листків непрацездатності було встановлено, що 23, 24, 25 червня; 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 26, 27, 28, 29, 30 липня; 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 19, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30, 31 серпня; 1, 2, 3 вересня 2022 р. (всього 45 днів) ОСОБА_1 перебував на лікарняному, не повідомивши про це безпосереднього керівника, чим було порушено вимоги наказу ГУ НП в Миколаївській області від 11 грудня 2017 р. № 1606, яким у разі тимчасової непрацездатності від всіх поліцейських вимагається негайно в будь-який доступний спосіб, в тому числі засобами мобільного зв`язку чи за допомогою електронної пошти повідомити про відкриття лікарняного. В той же час робочі дні 27, 28, 29, 30 червня; 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 25 липня; 15 і 16 серпня 2022 р., в яких позивач був відсутній на службі, не охоплюються лікарняними, та були визнані прогулами.

Як слідує з актів від 12, 15, 16 серпня і 1 вересня 2022 р., позивач за допомогою мобільних додатків та направлення листа на адресу позивача, запрошувався для надання пояснень в рамках службового розслідування, але жодного разу до ГУ НП в Миколаївській області не з`явився (т. 1 а. с. 158-160, 162).

5 вересня 2022 р. наказом ГУ НП в Миколаївській області № 1180 ОСОБА_1 було оголошено дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції (т. 1 а. с. 90-94). Як зазначено в наказі, в умовах дії воєнного стану та посиленого варіанту службової діяльності поліцейських, позивач самоусунувся від виконання службових обов`язків та був відсутній на службі без поважних причин 18 робочих днів.

Наказом ГУ НП в Миколаївській області від 21 вересня 2022 р. № 646 о/с По особовому складу реалізовано попередній наказ про звільнення позивача (т. 1 а. с. 89).

Відповідно до ст. 18 ч. 1 п. 1, 2 Закону України Про Національну поліцію, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з ст. 19 ч. 1, 2 Закону України Про Національну поліцію, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 р. № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Приписами ст. 1 ч. 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 1 ч. 3 п. 4, 5 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Відповідно до абзаців першого, другого та дванадцятого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 9 листопада 2016 р. № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 р. на території України введено воєнний стан.

Згідно з ст. 24 ч. 2, 3 Закону України Про Національну поліцію, у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Відповідно до ст. 26 ч. 1 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Як слідує з висновків службових розслідувань, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, послугувала його відсутність на службі в Баштанському РВ в квітні, червні, липні і серпні 2022 р.

Наказом від 8 квітня 2022 р. № 242 Національної поліції України, на період дії воєнного стану, поліцейські переведені на посилений варіант несення служби (т. 1 а. с. 238-239).

Як вбачається з наведених норм Закону України Про Національну поліцію, служба в поліції є особливою формою державної служби, яка покладає на особу додаткові зобов`язання з дотримання дисципліни, виконання наказів керівництва, що додатково посилюється в період дії воєнного стану.

Невиконання наказів про направлення до Баштанського РВ, тривалий невихід позивача на службу, неповідомлення про тимчасову непрацездатність, вірно кваліфіковано ГУ НП в Миколаївській області, як порушення ОСОБА_1 службової дисципліни.

Пояснення позивача з приводу його необізнаності про необхідність прибути на службу до Баштанського РВ, суд оцінює критично, так як у своєму рапорті позивач вказує, що клопоче про визначення місцем служби Центральне ВП саме у зв`язку з направленням до Баштанського РВ. Подання позивачем цього рапорту, а також його очікування щодо задоволення рапорту в майбутньому, не звільняло його від обов`язку прибути на службу до Баштанського РВ - до видання та ознайомлення з наказом про визначення іншого місця несення служби, позивач був зобов`язаний у визначений строк прибути та в подальшому нести службу в Баштанському РВ. Що стосується аргументів про те, що до відома позивача не доводились накази про направлення до Баштанського РВ, то вони спростовуються наявними у справі доказами, крім того, вперше розпорядження про направлення позивача до Баштанського РВ було оформлено службовою телефонограмою і як зазначено вище, вона була доведена до відома ОСОБА_1 . Як слідує з роздруківок листування у мобільних додатках, позивачу неодноразово повідомлялось про необхідність виходу на службу до Баштанського РВ, а також про початок службових розслідувань за фактом відсутності на службі та пропонувалось надати свої пояснення. В судовому засіданні позивач заперечив, що йому в мобільних додатках надсилались будь-які повідомлення, а надане відповідачем 1 листування йому не належить. Застосовуючи концепцію доказування поза розумним сумнівом, яка означає, що вся сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне та логічне пояснення події, які є предметом судового розгляду, суд зазначає, що надані відповідачем 1 докази відповідають критеріям належності та допустимості, не викликають сумнівів в їх достовірності, адже ніякі обставини даної справи не свідчать про упереджене ставлення до позивача або штучне створення передумов для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. З аналогічних засад суд оцінює і аргументи позивача про позбавлення його права надати пояснення під час службових розслідувань - тривалий час не з`являючись до ГУ НП в Миколаївській області, позивач сам позбавив себе можливості реалізувати дане право, а службове розслідування не може залежати від дій (бездіяльності) поліцейського. Не заслуговують на увагу і зауваження позивача про те, що пояснення під час службових розслідувань відбирались дізнавачами, адже під час службового розслідування дані особи не діють в статусі дізнавачів у розумінні КПК України і надають пояснення в силу своєї обізнаності з приводу певних обставин, а Дисциплінарний статут не містить будь-яких обмежень щодо можливості отримання пояснень в такий спосіб. Стосовно доводів позивача про безпідставність застосування до нього найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, слід зазначити, що види дисциплінарних стягнень встановлені ст. 13 ч. 3 Дисциплінарного статуту утворюють ієрархічну систему від найменш до найбільш суворого стягнення. Враховуючи, що позивач мав такі діючі дисциплінарні стягнення як сувора догана та попередження про неповну службову відповідність, ГУ НП цілком обґрунтовано застосувало таке стягнення як звільнення із служби в поліції, до того ж обрання конкретного виду стягнення з урахуванням всіх обставин, є дискрецією ГУ НП в Миколаївській області. Також суд звертає увагу на те, що під час службового розслідування позивачу було припинено виплату грошового забезпечення, що не могло залишитись поза його увагою, а сама тривалість невиходу на службу протягом 3 місяців, свідчить про самоусунення позивача від виконання обов`язків поліцейського під час дії воєнного стану.

За встановлених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) Баштанського районного відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Семена Бойченка, 5, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням вимог розділу VI п. 3 "Прикінцеві положення" КАС України.

Суддя А. О. Мороз