Справа № 377/465/23
Суддя: Бабич Н. С.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/465/23

Провадження №2-а/377/11/23

20 липня 2023 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання - Пскової А.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейський СРПП Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старший сержант поліції Ситенок Сергій Миколайович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

15 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому, посилаючись на статті 22, 251, 252, 280, 293 КУпАП, статті 5, 19-20, 244, 245, 286 КАС України, просила:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 337878 від 06 червня 2023 року, винесену інспектором СРПП Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Ситенком Сергієм Миколайовичем, за якою вона була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень;

- звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Позивачка обґрунтувала позовні вимоги тим, що постановою серії БАД № 337878 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 06.06.2023, поліцейським СРПП ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Ситенком С.М. її було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, у виді штрафу в сумі 340 гривень за те, що 06 червня 2023 року, близько 09 години 10 хвилин, вона керувала автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак, НОМЕР_1 , в якого не працювали задні стоп-сигнали. Тому їй було інкриміновано порушення підпункту 31.1 Правил дорожнього руху України ( далі-ПДР України). Проте вона не згодна із застосованим до неї стягненням у виді штрафу, оскільки в поліцейського були наявні підстави для звільнення її від адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення за малозначністю відповідно до статті 22 КУпАП. Перед виїздом на вказаному автомобілі вона перевіряла технічний стан транспортного засобу, в тому числі справність стоп-сигналів, які на той момент працювали. Після спілкування з поліцейськими вона одразу перевірила причину виходу з ладу задніх стоп-сигналів та виявила несправність запобіжника, який замінила, після чого стоп-сигнали запрацювали.

Ухвалою судді від 20 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 28 червня 2023 року. Цією ухвалою витребувано у Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для огляду в судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 (постанова серії БАД №337878 від 06 червня 2023 року) разом з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського та іншими наявними доказами; письмову інформацію про те, чи притягувалася ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху України.

Ухвалою суду від 28 червня 2023 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейського СРПП Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції Ситенка Сергія Миколайовича, з виключенням зі складу учасників справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейського СРПП Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції Ситенка Юрія Миколайовича, у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 12 липня 2023 року.

12 липня 2023 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 20 липня 2023 року за клопотанням позивачки.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що вона перевіряла технічний стан автомобіля перед початком руху, на той момент задні стоп-сигнали були в справному стані. Їх несправність виникла під час руху, що їй не могло бути відомо, про що вона також повідомила поліцейському. Не зважаючи на її пояснення поліцейський виніс постанову за частиною 1 статті 121 КУпАП, якою передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Тобто відповідальність за вказаною статтею настає за несправність зовнішніх світлових приладів саме темної пори доби, а вона була зупинена у денну пору, за що відповідальності не передбачено. Крім того, під час ознайомлення з матеріалами справи вона виявила в оскаржуваній постанові невідповідність в зазначенні пункту ПДР України, оскільки в оригіналі постанови, витребуваної судом, вказаний підпункт 31.4.3 ПДР України, в якому йдеться про заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам щодо зовнішніх світлових приладів, в переліку яких про стоп-сигнали не вказано. Водночас в копії оскаржуваної постанови, яку вона отримала на місці зупинки, зазначений підпункт 31.1 ПДР України, яким передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Оскільки порушення, про яке зазначено у складеній постанові, не створило аварійних ситуацій та могла статися під час руху, то воно є малозначним, тому поліцейський повинен був, виходячи з вимог статті 22 КУпАП, обмежитися усним зауваженням. Крім того, вона усунула несправності стоп-сигналів, замінивши відповідні запобіжники в транспортному засобі. За вказаних обставин, просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 337878 від 06.06.2023, винесену інспектором СРПП Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Ситенком Сергієм Миколайовичем, про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП, та звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, відповідно до статті 22 КУпАП, тобто за малозначністю.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Київській області в призначене судове засідання свого представника повторно не направило, про дату, час і місце судового засідання повідомлене належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи відповідач до суду не надав. Заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надходила. Відзив на позов відповідач до суду не подав.

Третя особа поліцейський СРПП Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Ситенок Сергій Миколайович у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. У матеріалах справи знаходиться його заява про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши вступне слово позивача, перевіривши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 06 червня 2023 року поліцейським СРПП Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Ситенком Сергієм Миколайовичем винесено постанову серії БАД № 337878 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Як убачається з цієї постанови, оригінал якої наданий для огляду в судовому засіданні Відділенням поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області на виконання вимог ухвали суду від 20 червня 2023 року, 06 червня 2023 року, о 09 годині 10 хвилин, у м. Славутичі, по вулиці Героїв Дніпра, неподалік Вільнюського кварталу, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , в якого не працюють задні стоп - сигнали, чим порушила п.п. 31.4.3 ПДР України (а.с.52).

У копії цієї постанови, яку отримала позивачка, зазначено, що 06 червня 2023 року, о 09 годині 10 хвилин у м. Славутичі, по вулиці Героїв Дніпра, неподалік Вільнюського кварталу, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , в якого не працюють задні стоп - сигнали, чим порушила підпункт 31.1 ПДР України ( а.с.10, 53).

Згідно з копією посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 26 червня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право керування транспортними засобами категорії «В» ( а.с. 9).

Після реєстрації 25 січня 2022 року шлюбу з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було присвоєно прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 25 січня 2022 року Славутицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), копія якого знаходиться в матеріалах справи ( а.с.11).

Таким чином, у постанові серії БАД № 337878 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 06 червня 2023 року, вказано дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_1 .

Не погодившись з вказаною постановою позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір згідно із встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з тим, згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( частина 1 статті 9 КУпАП).

Склад правопорушення-це сукупність передбачених об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, що характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для залучення суб`єкта до юридичної відповідальності.

Позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП за порушення підпункту 31.4.3 ПДР України, оскільки вона керувала транспортним засобом з непрацюючими задніми стоп-сигналами.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього. Як зазначено в статті 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до пункту 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством ( пункт 1.9. ПДР України).

За керування водієм транспортним засобом, що має технічні несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, передбачена відповідальність частиною 1 статті 121 КУпАП.

Пунктом 31.1. ПДР України передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно- технічної документації.

Згідно з підпунктом 31.4.3. пункту 31.4. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема:

а) кількість, тип, колір розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Приймаючи постанову і кваліфікуючи порушення, вчинене позивачкою, поліцейський на зміст підпункту 31.4.3 ПДР України не звернув уваги та не зазначив, яким із підпунктів охоплюється порушення.

Згідно з постановою позивачка керувала транспортним засобом, в якому не працювали задні стоп-сигнали.

Вказані обставини зафіксовані також на відеозаписі, з якого видно, що на момент зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням позивачки, на ньому не працювали задні сигнали гальмування ( стоп-сигнали як зазначено у постанові), що позивачка не заперечувала. При цьому позивачка повідомила поліцейським, що перед тим як сісти за кермо транспортного засобу вона перевіряла технічний стан автомобіля і сигнали гальмування працювали.

Проте, встановлене поліцейським в діях позивачки порушення не відповідає жодному з підпунктів 31.4.3. ПДР України.

Згідно з пунктом 9.3. ПДР України у разі відсутності або несправності сигналів гальмування такий сигнал подається лівою або правою рукою піднятою вгору.

Водночас пунктом 31.5 ПДР України передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4. цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо-рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконання вимог пунктів 9.9. і 9.11 цих Правил.

Отже, обставини, зазначені у постанові, яку оскаржує позивачка, не відповідають переліку несправностей транспортного засобу, керування яким за їх наявності заборонено.

Крім того, сигнали гальмування не є зовнішніми світловими приладами, у разі несправності яких (темної пори доби) відповідно до встановлених правил експлуатація транспортного засобу забороняється, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 121 КУпАП.

Отже, склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, в діях позивачки відсутній.

Таким чином, доказів щодо факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, відповідач суду не надав, а оглянуті в судовому засіданні відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, на яких зафіксовано обставини зупинки транспортного засобу позивачки, в якого на момент такої зупинки не працювали задні сигнали гальмування (стоп-сигнали), не підтверджують наявність в її діях складу вказаного правопорушення з вищенаведених підстав.

Водночас правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. При цьому Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події доводиться шляхом надання доказів.

Крім того, пунктом 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941 ( далі -Інструкція № 1496/27941), передбачено, що бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Як убачається з копії постанови серії БАД №337878 від 06.06.2023, яку отримала позивачка, в ній зазначено, що вона порушила підпункт 31.1 ПДР України, водночас в оригіналі вказаної постанови вказаний підпункт 31.4.3 ПДР України.

Наведене дає суду підстави для висновку, що в порушення пункту 9 Інструкції №1496/27941, після винесення постанови серії БАД №337878 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і підписання її позивачкою, в фабулу формулювання обвинувачення були внесені додаткові записи в частини зазначення пункту ПДР України.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Частиною 1 статті 245 КАС України визначено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може також прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова, винесена поліцейським СРПП Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Ситенком Сергієм Миколайовичем, серії БАД №337878 від 06.06.2023, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, із зазначених вище підстав є незаконною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

При цьому позовні вимоги в частині звільнення позивачки від адміністративної відповідальності за малозначністю відповідно до статті 22 КУпАП не підлягають задоволенню, оскільки вказана підстава звільнення від адміністративної відповідальності не є реабілітуючою та передбачає встановлення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення. Водночас, складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, про яке зазначено у постанові серії БАД №337878 від 06.06.2023, в діях позивачки не встановлено.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Як зазначено у частині 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Згідно з квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 14.06.2023 позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок. Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України ( а.с.1,2).

З урахуванням наведеного, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 268 гривень 40 копійок.

Керуючись статтями 243-246, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №337878, винесену поліцейським СРПП Відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Ситенком Сергієм Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 340 гривень, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 268 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Київській області, , адреса місцезнаходження: вулиця Володимирська, 15, місто Київ.

Третя особа - поліцейський СРПП Відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області старший сержант поліції Ситенок Сергій Миколайович, адреса місцезнаходження: вулиця Героїв Дніпра, 4, місто Славутич, Вишгородський район, Київська область.

Суддя Н. С. Бабич