Справа № 560/1715/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1715/23
РІШЕННЯ

іменем України

21 липня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 18.11.2022 №44 про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу № 3723-ХІІ, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи у податковому органі з 21.04.2003 по 29.06.2016 і з 06.05.2021 по 30.05.2022 та період роботи в органах місцевого самоврядування з 30.06.2016 по 31.01.2018 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести з 18.11.2022 на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" та здійснити нарахування й виплату призначеної пенсії в розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках від 17,11.2022 № 223/Ш/22-01-10-02-07, від 28.10.2022 №02-23X283, від 17.11.2022 №224/111/22-01-10-02-07 з врахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VI. 18.11.2022 звернулася до відповідача-2 із заявою про перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Вказує, що рішенням від 18.11.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовило у переведенні з одного виду пенсії на інший, оскільки відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії. Вважає зазначене рішення протиправним, просить позов задовольнити.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вказує, що рішенням від 18.11.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовило ОСОБА_1 , щодо переведення з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки зазначеним Законом не передбачено призначення даного виду пенсії. Зазначає, що статтею 25 Закону № 3723-ХІІ визначено сім категорій державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах, та передбачено, що віднесення існуючих на той час посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців провадиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом. Службовцям, які займали посади, віднесенні до категорії посад державної служби, встановлювався відповідний ранг. Право на пенсію виходячи з пунктів 10 та 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІІ та частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ, є досягнення позивачкою віку, встановленого статею 26 Закону України №1058-ІV. Станом на 18.11.2022 позивачка зазначеного віку не досягла. Група інвалідності встановлена 05.06.2016, тобто не в період роботи на посаді державного службовця. Зокрема, мотивує позицію тим, що виду і умов пенсійного забезпечення як пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 889 не передбачено. У задоволенні позову просить відмовити.

До суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що відповідно до пункту 343.1 статті 343 Податкового кодексу України в разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується. Тому відповідно, ці посади не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723. Періоди роботи позивачки з 30.06.2016 на посадах в органах місцевого самоврядування не зараховуються до спеціального стажу для визначення права на пенсію відповідно до Закону №889 та відповідно, не враховується і заробітна плата за період роботи в органах місцевого самоврядування згідно із наданими довідками, оскільки посади місцевих рад та їх виконавчих комітетів віднесені до відповідних категорій посад органів місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", який набрав чинності 04.07.2001. У позивачки, станом на день подання заяви, немає 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби станом на 01.05.2016 року. Таким чином рішення від 18.11.2022 законне та обґрунтоване про відмову в перерахунку пенсії, а саме переході на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу".

Позивачка подала до суду відповідь на відзив, відповідно до змісту якої вона заперечує проти аргументів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою від 14.07.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивачка - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 05.06.2015 отримує пенсію по інвалідності (довідка МСЕК серії АВ №054324 від 05.06.2015) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 04.01.1989 позивачка:

21.04.2003 призначена на посаду державного податкового інспектора відділу документальних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб управління податкового аудиту та валютного контролю та прийняла присягу державного службовця,

05.05.2003 переведена у відділ адміністрування облікових показників та звітності управління інформатизації та обліку на посаду державного інспектора,

15.05.2003 призначена на посаду головного державного податкового інспектора відділу адміністрування облікових показників та звітності управління інформатизації та обліку,

01.07.2003 призначена головним спеціалістом бухгалтерсько - фінансового відділу та присвоєний 15 ранг державного службовця,

01.01.2004 призначена на посаду заступника головного бухгалтера бухгалтерії та присвоєний 13 ранг державного службовця,

03.08.2005 призначена на посаду головного спеціаліста бухгалтерії,

20.12.2006 призначена на посаду головного спеціаліста фінансового відділу,

22.03.2012 звільнена із займаної посади в порядку переведення до ДПІ у м.Хмельницькому Хмельницької області ДПС,

23.03.2012 призначена в порядку переведення на посаду головного спеціаліста відділу фінансування, бухгалтерського обліку та звітності,

01.07.2013 переведена на посаду головного спеціаліста відділу фінансування, бухгалтерського обліку та звітності державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у хмельницькій області,

01.11.2013 призначена на посаду головного державного інспектора відділу фінансово-аналітичної роботи та бухгалтерського обліку,

01.01.2014 присвоєне спеціальне звання "Інспектор податкової та митної справи І рангу",

16.02.2015 переведена на посаду начальника відділу фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку - головного бухгалтера Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області,

28.01.2015 присвоєне спеціальне звання "Радник податкової та митної справи ІІІ рангу",

01.03.2016 переведена з посади начальника відділу фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку - головного бухгалтера на посаду завідувача сектору фінансування, бухгалтерського обліку та звітності,

29.06.2016 звільнена із займаної посади,

30.06.2016 прийнята на посаду радника міського голови, присвоєний 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування на рівні рангу, який мала відповідно до Закону України "Про державну службу" та прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування,

01.07.2016 переведена на посаду головного бухгалтера управління економіки,

31.01.2018 звільнена із займаної посади,

06.05.2021 призначена на посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності, бюджетування, обліку єдиного внеску управління інфраструктури та бухгалтерського обліку та присвоєний 6 ранг державного службовця

30.05.2022 звільнена із займаної посади та припинена державна служба.

18.11.2022 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо перерахунку - переходу на пенсію по інвалідності за іншим Законом, а саме згідно із Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VІІІ.

Рішенням від 18.11.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовило позивачці щодо переходу з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії. Про відмову позивачка повідомлена листом від 01.02.2023.

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивачка звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 9 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Тому, призначення особі, яка отримує пенсію, призначену на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсії на підставі іншого закону, зокрема, Закону України "Про державну службу", в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є призначенням пенсії з інших підстав.

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

За змістом частини 1 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Частиною 1статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: до досягнення особою 23 років включно 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно 4 роки; для осіб 32 років і старших 5 років.

Отже, умовами для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, є наявність у цих осіб не менше 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 32 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 889-VIII не встановлені жодні вікові обмеження щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII особам, які мають відповідний страховий стаж і стаж державної служби, передбачені цими нормами.

Однак, відповідно до вказаних норм для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особи, які визнані інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі та мають стаж роботи на державній службі не менше 10 років, повинні перебувати на державній службі.

Отже за умови перебування на державній службі на день встановлення інвалідності та наявності стажу державної служби 10 років позивач має право на призначення пенсії по інвалідності на умовах статті 37 Закону № 3723-XII.

Статтею 46 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII визначені особливості стажу державної служби. Зокрема, у частині 2 статті 46 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Стаж державної служби, відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідних положення Закону №889-VIII. Тобто, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону №3723, стаж державної служби обраховувався відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 "Про порядок обчислення стажу державної служби" (далі Порядок №283).

Пунктом 2 Порядку №283 визначено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби.

Суд встановив, що позивачка в періоди з 21.04.2003 по 29.06.2016 та з 30.06.2016 по 31.01.2018 працювала в органах державної податкової служби.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 04.01.1989, 21.04.2003 позивачка прийняла присягу державного службовця.

Пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (далі ПК України) передбачено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Статтею 344 ПК України встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

Тому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до статті 343 ПК України, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються, зокрема, такі спеціальні звання, зокрема інспектор податкової служби I рангу; державний радник податкової служби III рангу.

Отже, аналізуючи вищезазначені правові норми, суд вважає, що періоди роботи позивачки в органах державної податкової служби з 21.04.2003 по 29.06.2016 та з 30.06.2016 по 31.01.2018 зараховуються до стажу державної служби.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 року №239 "Про віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців" затверджений Порядок віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців.

Пунктом 1 Порядку №239 передбачено, що до посади працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів п`ятої категорії, зокрема, відносяться посади помічників голів, радників, консультантів, спеціалістів апарату обласних, Київської та Севастопольської міських Рад народних депутатів та інші прирівняні до них посади

Відповідно до пункту 4 Порядку обчислення стажу держаної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Отже, як Порядок №283, так і чинний Порядок №229 передбачає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

04.07.2001 року набрав чинності закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 року №2493-III (далі Закон №2493-III).

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493-III передбачено, що дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2018, прийнятій у справі №351/1792/17, зазначив, що після набрання чинності законом України "Про державну службу" №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 закону України "Про державну службу" №889-VIII та пункту 4 Порядку №229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" зараховується до стажу державної служби.

Зазначені обставини вказують на безпідставність доводів відповідачів про те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Враховуючи викладене, періоди роботи позивачки з 30.06.2016 по 31.01.2018 в органах місцевого самоврядування слід зарахувати до стажу державної служби.

Таким чином, відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо переведення на пенсію по інвалідності відповідно до закону України "про державну службу" у зв`язку із не перебуванням станом на 01.05.2016 на державній службі є протиправною.

Враховуючи викладене, рішення про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 не відповідає вимогам Закону № 889.

Під час судового розгляду відповідачі не довели правомірність спірного рішення та відсутність у позивачки права на призначення пенсії по інвалідності ІІ групи відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ. Тому, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 18.11.2022 необхідно скасувати.

Разом з тим суд враховує, що зазначене рішення від 18.11.2022 про відмову і перерахунку пенсії по інвалідності прийняте без дослідження наявності умов для призначення позивачу пенсії по інвалідності на умовах статті 37 Закону № 3723-XII.

Пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод і інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод і інтересів.

Відповідач не розглянув заяву позивача від 18.11.2022 в порядку, передбаченому пенсійним законодавством, не дослідив та не надав оцінку всім обставинам, які мають значення для вирішення питання про переведення з одного виду пенсії на інший, тому суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача, з урахуванням висновків суду.

За змістом частин 1 і 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 18.11.2022 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" за заявою від 18.11.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.11.2022 про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням правової позиції, викладеної судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7,Вінниця,Вінницька область,21100 , код ЄДРПОУ - 13322403)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук