Справа № 580/4798/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року справа № 580/4798/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач-2) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 20 від 22.05.2023 про відмову в призначенні пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до його пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових періоди роботи з 13.05.1991 року по 06.12.1991 року , з 20.12.1993 року по 20.10.1997 року, з 21.10.1997 року по 31.12.1998 року та з 12.11.1999 року по 31.12.2001 року;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 11.05.2023 року.

Додатково позивач просить у порядку ст. 371 КАС України допустити постанову до негайного виконання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, проте відповідач-1 протиправно відмовив у призначенні пенсії.

Ухвалою від 19.06.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.07.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач-1 просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результати атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. За результатами розгляду наданих позивачем документів встановлено, що страховий стаж позивач складає 38 років 3 місяці 21 день, пільговий стаж 8 років 13 днів. Пільговий стаж розрахований за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу, у зв`язку із чим відповідач-1 прийняв спірне рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за списком № 1, через відсутність пільгового стажу роботи. Крім того зазначено, що перебирання судом повноважень щодо призначення пенсії є формою втручання в дискреційні повноваження управління та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

07.07.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач-2 просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши, що відповідно до ст. 114 Закону № 1058 та Порядку № 637 для призначення пенсії на пільгових умовах спеціальний трудовий стаж підтверджується уточнюючою довідкою підприємства, установи, організації або їх правонаступників, однак позивачем при зверненні 15.05.2023 із заявою про призначення пенсії за віком не було надано уточнюючих довідок пільгового характеру роботи та наказів про проведення атестації робочих місць, у зв`язку із чим вважає спірне рішення правомірним. Відповідач-2 вважає неможливим застосування ст. 371 КАС України оскільки позовні вимоги не стосуються стягнення суми боргу. Крім того вказано на дискреційність повноважень органів Пенсійного фонду у питанні призначення пенсії. Також представник відповідача-2 вважає вимоги позивача безпідставно заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оскільки відповідальним за розгляд заяви від 15.05.2023 є Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

15.05.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Рішенням від 22.05.2023 № 20 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, зазначивши що страховий стаж позивача складає 38 років 3 місяці 21 день, пільговий стаж 8 років 13 днів, вказавши, що пільговий стаж розрахований за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу.

Таке рішення позивач вважає протиправним, а тому звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Суд встановив, що у спірному рішенні пенсійний орган підтверджує відповідність віку позивача вимогам Закону, а також підтверджує наявність страхового стажу, згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу у обсязі 38 років 3 місяців 21 день, а також пільговий стаж за Списком № 1 у обсязі 8 років 13 днів. Натомість відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку недостатністю пільгового стажу (10 років), вказавши, що пільговий стаж розрахований за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу.

Надавши оцінку вказаних доводам відповідача 1 щодо недостатності пільгового стажу, суд врахував таке.

Суд врахував, що відповідно до розрахунку стажу, здійсненого пенсійним органом, періоди роботи позивача з 01.01.1999 по 11.11.1999, з 01.01.2002 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.12.2008 та 01.01.2009 року по 02.03.2009 зараховано до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Разом з тим, слід зазначити, що статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач:

- з 13.05.1991 по 06.12.1991 працював у шахті ім. Ф.П. Лютікова виробничого об`єднання "Краснодонуголь" на посаді електрослюсаря підземним 4 розряду з повним робочим днем на підземних роботах;

- з 20.12.1993 по 20.10.1997 працював у шахті ім. Ф.П. Лютікова виробничого об`єднання "Краснодонуголь" (в подальшому перейменована на шахта імені 50-річчя СРСР виробничого об`єднання "Краснодонуголь") на посаді підземного електрослюсаря з повним робочим днем на підземних роботах;

Трудова книжка містить запис про атестацію робочого місця за умовами праці.

- з 21.10.1997 по 31.08.1998 працював у шахті імені 50-річчя СРСР виробничого об`єднання "Краснодонуголь" на посаді гірничого майстра з повним підземним робочим днем в шахті;

- з 01.09.1998 по 10.11.1999 переведений на посаду заступника начальника дільниці з повним підземним робочим днем в шахті;

- з 11.11.1999 по 31.10.2002 працював у 7-му воєнізованому гірськорятувальному загоні на посаді респіраторщика оперативного взводу.

Трудова книжка містить запис про атестацію робочого місця за умовами праці.

Суд зазначає, що у вказаний період роботи позивача були чинними:

- список № 1 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах";

- список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений постановою КМУ від 11.03.1994 № 162.

Згідно ч. 1 розділу І Списку № 1 постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 визначено, що його дія поширюється на всіх робітників, інженерно-технічних робітників та службовців, зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графиту, асбесту, солі, слюди та інших рудних и нерудних в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні вказаних вище робітників та службовців.

Відповідно до п. "а" ч. 1 розділу І Списку № 1 постанови КМУ від 11.03.1994 № 162 визначено, що його дія поширюється на всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

Згідно п. "а" ч. 5 розділу І Списку № 1 постанови КМУ від 11.03.1994 № 162 визначено, що його дія поширюється на респіраторників (1010600а-18029).

Таким чином, робота позивача у вказані періоди на вищезазначених посадах відноситься до робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах за списком № 1 (ч. 1 розділу І Списку № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173), а також за п. "а" ч. 1, п. "а" ч. 5 розділу І Списку № 1 постанови КМУ від 11.03.1994 № 162).

Разом з тим, як вище встановив суд, відповідач-1 не зарахував позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 13.05.1991 по 06.12.1991, з 20.12.1993 по 20.10.1997, з 21.10.1997 по 31.08.1998, з 01.09.1998 по 10.11.1999, з 11.11.1999 по 31.12.2001.

Суд врахував, що в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, як на підстави внесення записів, завірені підписами повноважних осіб та печатками, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумнівів у їх достовірності.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 13.06.2019 в справі № 195/443/17 та від 22.05.2018 в справі № 683/977/17, право на зарахування до стажу для призначення особі пільгової пенсії підтверджується зокрема відомостями трудової книжки.

Суд також враховує правові висновки Верховного Суду у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 відповідно до яких надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належні записи, що засвідчують вищевказані періоди роботи позивача на роботах, що дає право на пенсію на пільгових умовах за списком № 1, у зв`язку із чим вказані періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для відмови в зарахуванні періодів роботи позивача з 13.05.1991 по 06.12.1991, з 20.12.1993 по 20.10.1997, з 21.10.1997 по 31.08.1998, з 01.09.1998 по 10.11.1999, з 11.11.1999 по 31.12.2001 до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1, оскільки він підтверджений належними та допустимими доказами, відтак вказані періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

У зв`язку з тим, що трудова книжка позивача є належним чином оформленою, містить всі необхідні записи, суд дійшов висновку про неправомірність відмови відповідача-1 у призначені пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058. При цьому суд вважає необґрунтованим посилання відповідача-2 на відсутність уточнюючої довідки про пільговий характер роботи, адже така довідка може бути підтвердженням наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Суд зазначає, що відсутність уточнюючої довідки про пільговий характер роботи не може слугувати самостійною та достатньою підставою для неврахування періодів роботи позивача до його пільгового стажу з огляду на його підтвердження відомостями трудової книжки позивача.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів спірного рішення від 22.05.2023 № 20 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із чим його належить визнати протиправним та скасувати.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується наявність у позивача пільгового стажу по Списку № 1 у більшому обсязі за необхідний (10 років).

Суд врахував, що обсяг страхового стажу позивача, що підтверджує відповідач-1, складає 38 років 3 місяці 21 день, що є достатнім для призначення пенсії за віком. Достатнім є і вік позивача, встановлений п.1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (50 років) станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії, що також підтверджується пенсійним органом.

Враховуючі визначені п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV підстави та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, а також наявність у позивача усіх необхідних умов для призначення пенсії на пільгових умовах - вік та стаж (загальний і спеціальний), суд дійшов висновку, що вирішення питання призначення пенсії у даному випадку не є дискреційним повноваженням Пенсійного органу.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, для належного захисту порушеного права позивача суд, у відповідності до вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (як орган, у якому позивач перебуває на пенсійному обліку за місцем проживання) прийняти рішення про призначення позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, зарахувавши до його пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 13.05.1991 по 06.12.1991, з 20.12.1993 по 20.10.1997, з 21.10.1997 по 31.08.1998, з 01.09.1998 по 10.11.1999, з 11.11.1999 по 31.12.2001.

Щодо дати з якої позивач набув право на призначення пенсії, суд врахував таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд встановив, що 50 років позивач досяг - 10.05.2023, із заявою про призначення пенсії за віком позивач звернувся до пенсійного органу - 15.05.2023, тобто в межах трьохмісячного строку із дня досягнення пенсійного віку, у зв`язку із чим, відповідно до вказаних вище приписів ч. 1 ст. 45 Закону № 1058, суд доходить висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 із наступного дня після досягнення позивачем пенсійного віку - 11.05.2023.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Щодо вимоги про допуск до негайного виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, негайне виконання в межах сум платежу за один місяць застосовується у разі стягнення грошових сум з відповідача.

Оскільки належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення позивачу пенсію за віком із зарахуванням періодів роботи до його пільгового стажу, а не стягнення грошових сум, негайне виконання у спірних правовідносинах не застосовується.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів-1 та 2 у рівних частинах.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 22.05.2023 № 20 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення про призначення з 11.05.2023 ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до його пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 13.05.1991 по 06.12.1991, з 20.12.1993 по 20.10.1997, з 21.10.1997 по 31.08.1998, з 01.09.1998 по 10.11.1999, з 11.11.1999 по 31.12.2001.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач-1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, );

3) відповідач-2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 19.07.2023.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК