Справа № 161/10439/23
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/233/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кихтюка Р.М.

з участю секретаря судового засідання Дмитрук Т.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м.Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 14.06.2023 року його неправомірно притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за керування транспортним засобом в м.Києві по пр.Перемоги,137 без посвідчення водія.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки був незаконно зупинений поліцейським на блокпосту, без будь-якого обґрунтованого пояснення причини зупинки. Зважаючи на запроваджений воєнний стан, то його обов`язком було лише пред`явлення документів, що засвідчують особу і лише посадовій особі, призначеною наказом коменданта та якій надано повноваження щодо перевірки документів, речей, багажу під час забезпечення заходів правого режиму воєнного стану.

Крім цього, поліцейським не висувались вимоги про пред`явлення документів у відповідності до вимог ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», тобто є неправомірними.

Також звертає увагу, що розгляд справи відбувався формально, з грубим порушенням порядку її розгляду, без роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, що грубим є порушенням вимог закону. Враховуючи наведене, просив суд оскаржувану постанову скасувати і справу закрити.

Дослідивши представлені суду письмові матеріали справи і докази, доводи сторін, суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог.

Судом з`ясовано, що постановою від 14.06.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за керування транспортним засобом Volkswagen, р.н. НОМЕР_1 по пр. Перемоги,137 в м. Києві без посвідчення водія (а.с. ).

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень і на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватися «згідно із законом». У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм. Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивача притягнуто за вищевказане порушення і накладено адміністративне стягнення.

Як вбачається з представленого відеозапису з нагрудної камери поліцейської, причин зупинки транспортного засобу озвучено так і не було, розгляд справи полягав лише в оголошенні тексту винесеної постанови, яка готувалась одним поліцейським, а оголошувалась іншим.

При цьому, були певні ознаки роз`яснення прав, здійснених вже після формального розгляду справи, тобто оголошення тексту винесеної постанови, що не може вважатись належним дотриманням прав особи, передбачених і гарантованих ст.268 КУпАП.

Тобто, як слідує з матеріалів справи та представленого відеозапису з нагрудної камери поліцейської, оформлення і розгляд справи здійснювався різними посадовими особами поліції, що також є неприпустимим та порушенням принципу безпосередності розгляду справи.

Такі обставини, на думку суду, свідчать про винесення оскаржуваної постанови з грубим порушенням вимог чинного процесуального законодавства, що є підставою для її скасування і закриття провадження у справі на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені повністю, то на його користь за рахунок бюджетних асигнувань управління патрульної поліції у м. Києві підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 536,8 грн.

На підставі ст.ст. 122, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову поліцейської управління патрульної поліції у м. Києві Шемет Вікторії від 14.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. та провадження у справі відносно нього закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління патрульної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Р.М. Кихтюк