Справа № 520/10822/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання вирішення заяви про відвід

19.07.2023 р. справа №520/10822/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Старосєльцевої О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 від 17.07.2023р. (вх. №01-26/63764/23) про відвід судді Старосєльцевої О.В. від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про: 1) визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправною за запитами позивача від 24 березня 2023 року у справі №520/27859/21 та від 25 квітня поточного року у справі №520/11406/22; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати інформацію за запитом позивача від 24 березня 2023 року у справі №520/27859/21, а саме: чому Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області не виконує Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року по справі №520/27859/21, яке набрало законної сили 29 листопада минулого року; надати інформацію щодо строків виконання Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2022 року по справі №520/27859/21; здійснити, починаючи від січня 2022 року по теперішній час донарахування та виплату відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивачу, як особі з інвалідністю внаслідок війни II групи, підвищення пенсії на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у сумі 1038 грн. 60 коп. за минулий рік і 388,8 грн. за три місяці поточного року, а всього - 1427,4 грн.; 3) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати інформацію за запитом позивача від 25 квітня поточного року у справі №520/11406/22, надати інформацію чи погоджується Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області із розрахунком суми компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів в тому числі пенсії у розмірі 1011496,51 грн. за період із 01.10.2017 року по 09.11.2022 року, яка становить - 511318,79 грн. (п`ятсот одинадцять тисяч триста вісімнадцять гривень сімдесят дев`ять коп.); якщо Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області не погоджується із вказаним вище розрахунком, надати інформацію про свій варіант нарахування суми компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, в тому числі пенсії у розмірі 1011496,51 грн. за період із 01.10.2017 року по 09.11.2022 року, зазначивши помісячно складові та загальний розмір і строки виплати ,-

встановив:

17.07.2023р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Старосєльцевої О.В. від розгляду справи №520/10822/23.

Дана заява умотивована тим, що після спливу шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі №520/10822/23, не надано жодної інформації, яка також із цього приводу відсутня і у державній інформаційній системі Єдиний державний реєстр судових рішень, щодо результатів розгляду цієї справи по суті.

Викладене, на думку позивача, свідчить про наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Старосєльцевої О.В.

Вирішуючи по суті заяву про відвід, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, згідно з частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 КАС України.

З огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений і з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1-3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу для відводу судді Старосєльцевої О.В. посилається на приписи пунктів 2, 4, 5 частини 1 статті 36 КАС України, а саме: 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно із законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань - прямих чи непрямих з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді - як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість (безсторонність) судді».

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) слід визначати окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Суд підкреслює, що не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Надаючи оцінку обґрунтованості заяви про відвід судді, суд також бере до уваги те, що, крім переліку обставин, які є безумовними підставами для відводу судді, у процесуальному законі також зазначені й виняткові випадки, за яких заявлення відводу саме по собі не може бути підставою для застосування цього процесуального інституту.

Аналогічні правові висновки, викладені Верховним Судом в ухвалі від 04.07.2023р. у справі № 990/157/22.

Посилання ОСОБА_1 на упередженість та необ`єктивність судді при розгляді цієї справи не можуть були кваліфіковані у якості обґрунтованих, позаяк ґрунтуються виключно на бездоказових припущеннях та не стосуються жодного із факторів, котрі, характеризують згадані вище ознаки «об`єктивного критерію» чи «суб`єктивного критерію».

Суд зауважує, що за частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, наведені позивачем обставини на обґрунтування заяви про відвід судді не містять об`єктивно спроможних підстав, які б у розумінні пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 36 КАС України зумовлювали відведення судді Старосєльцевої О.В. від розгляду цієї справи.

Довід заявника про те, що у розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суддя може здаватися негативно налаштованим проти нього у даному конкретному випадку є поза розумним сумнівом вигаданим та має явний характер штучного приводу для нівелювання правових наслідків застосування процедури відповідно до ст.31 КАС України.

Частиною 1 ст.57 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що особа, призначена на посаду судді, набуває повноважень судді після складення присяги судді такого змісту: "Я, (ім`я та прізвище), вступаючи на посаду судді, урочисто присягаю Українському народові об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя".

Відтак, запровадження законодавцем правового інституту Присяги судді та повсякденна дія цього правового інституту спростовує обґрунтованість доводів, наведених у заяві про відвід судді та відсутність навіть щонайменшої можливості виникнення у судді упередженого або необ`єктивного ставлення до будь-якого учасника справи.

Підсумовуючи вищевикладені міркування та дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про відсутність жодної з передбачених ч.1 ст.36 КАС України підстав відводу (самовідводу).

Тому заяву про відвід належить передати у порядку ч.4 ст. 40 КАС України для вирішення по суті іншому складу суду.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 36-41, 72-76, 90, 211, 236, 241-243, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

1. Передати заяву позивача про відвід для вирішення по суті у порядку ч. 4 ст. 40 КАС України іншому складу суду.

2. Роз`яснити, що ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту проголошення (підписання).

Суддя О.В.Старосєльцева