Справа № 640/2394/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2394/21 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач, МВС України), в якому просила:

- визнати протиправним рішення директора Департаменту персоналу МВСУ обмежити ОСОБА_1 у доступі до інформації, що є необхідною позивачці для реалізації нею права на отримання пенсії, розрахованої згідно з вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ і статті 9 Закону №2011-ХІІ;

- зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 інформацію про розмір і склад усіх видів грошового забезпечення військовослужбовця, що проходить дійсну військову службу у лавах НГУ на посаді, яку позивачка обіймала безпосередньо перед звільненням у запас або аналогічній посаді та викласти таку інформацію у формі довідки, яка передбачена додатком № 2 до Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45;

- покласти на відповідача обов`язок відшкодування ОСОБА_1 грошових коштів, витрачених на професійну правничу допомогу, які, за попереднім розрахунком, плануються до витрат у розмірі 5 000 гривен.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем було протиправно обмежено його у доступі до інформації, яка є необхідною для реалізації права на отримання пенсії, розрахованої виходячи з усіх складових відповідного грошового забезпечення, а також є інформацією, що містить персональні дані, право на доступ яких захищаються спеціальним законом, а саме Законом України «Про інформацію».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року адміністративний позов - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нову постанову, якою надати судовий захист правам та інтересам позивача шляхом зобов`язання відповідача внести до довідки від 18 жовтня 2021 року № 3722, що видана ДУ ТМО МВСУ Київ на ім`я ОСОБА_1 , виправлення в частині, що стосується відомостей про дату, з якої відбулися зміни у грошовому забезпеченні відповідної категорії військовослужбовця, а саме з 01 березня 2018 року, та відомостей про розмір надбавки за класну кваліфікацію, а саме 5% від посадового окладу, та направити оновлену/виправлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві.

Свої вимоги апелянт аргументує тим, що суд першої інстанції тривалий час розглядав його позовну заяву, а тому на його повторний запит до МВС України Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВСУ по місту Києву» видано на її ім`я довідку від 18 жовтня 2021 року № 3722 про розмір грошового забезпечення для перерахунку його пенсії. Разом з тим, інформацію, що відображена у цій довідці, не можна вважати повністю достовірною, оскільки право на перерахунок пенсії виникло з 01 січня 2018 року на підставі рішення Уряду України, що викладено у постанови КМУ від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а не з березня 2019 року.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.

Представник позивача звернувся до Міністерства внутрішніх справ України з адвокатським запитом щодо виготовлення оновлених довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Листом Міністерства внутрішніх справ України від 27 жовтня 2020 року №677АЗ/22 відповідач повідомив про те, що після визнання судами окремих положень Постанови №103 протиправними та нечинними Урядом не прийнято жодної іншої постанови, яка б визначала умови, порядок та розміри перерахунку пенсій, а тому для виготовлення нових довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на будь-яку іншу дату підстави відсутні.

Вважаючи такі дії відповідача протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, посилаючись на норми Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII та Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI), зазначила, що має право на отримання запитуваної інформації, а саме про розмір і склад усіх видів грошового забезпечення військовослужбовця, що проходить дійсну військову службу у лавах Національної гвардії України на посаді, яку вона обіймала безпосередньо перед звільненням у запас або на аналогічній посаді, та просила викласти таку інформацію у формі довідки, яка передбачена додатком № 2 до Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені позову, вважав, що враховуючи положення ч. 2 статті 19 Закону № 2939-VI, згідно змісту якої запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту, дійшов висновку про дотримання розпорядником інформації (відповідачем у справі) положень Закону № 2939-VI та відсутності в діях останнього порушень прав позивача. В свою чергу, вимоги щодо зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 інформацію про розмір і склад усіх видів грошового забезпечення військовослужбовця, що проходить дійсну військову службу у лавах Національної гвардії України на посаді, яку обіймала позивач безпосередньо перед звільненням у запас або аналогічній посаді, судом зі змісту відповіді на запит не встановлено, а з наявних матеріалів справи не встановлено, що такі вимоги ставилися у запиті позивача.

Колегія суддів зазначає, що не дивлячись на те, що суд першої інстанції зауважив на вказаній обставині, ані позивач, ані відповідач не вважали за потрібне надати до апеляційного суду відповідний запит, та наголошує на тому, на підставі статті 308 КАС України суд переглядає справу за наявними у ній доказами.

Водночас, позивач наголошує, що фактично вона просила надати їй оновлені довідки за формою, передбаченою додатком № 2 до Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 13 лютого 2008 року № 45, з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 24 червня 2020 року у зразковій справі №160/8324/19.

Між тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом цього позову є недотримання суб`єктом владних повноважень законодавства про доступ до публічної інформації та про інформацію.

Тобто, позивач обрав невірний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки, звертаючись до суду з цим позовом, він мав би керуватись не нормами Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про доступ до публічної інформації», а спеціальними законами, що регулюють спірні питання в частині отримання оновлених довідок для відповідного перерахунку пенсій військовослужбовцям, в той час як ч. 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що до апеляційної скарги ОСОБА_1 надала довідку Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВСУ по місту Києву» від 18 жовтня 2021 року № 3722, видану на її ім`я, тобто фактично вимоги, поставлені позивачем у запиті, відповідачем на даний час задоволено.

В свою чергу, в апеляційній скарзі позивач вимагає надати їй судовий захист шляхом зобов`язання відповідача внести до довідки 18 жовтня 2021 року № 3722 певні виправлення, не погоджуючись з її змістом, тобто фактично в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить нові позовні вимоги, які нею не заявлялися до суду першої інстанції і по яким взагалі ще не виникли правовідносини на момент подання позову.

Колегія суддів наголошує на тому, що заявлення нових позовних вимог на стадії апеляційного розгляду є неприпустими. Натомість наведені обставини є підставою для звернення ОСОБА_1 з новим адміністративним позовом, якщо вона вважає свої права порушеними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду не спростовують.

За наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Позивачем також було подано клопотання про винесення окремої ухвали про порушення з боку службових осіб Департаменту персоналу МВСУ та Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві вимог закону, зокрема, приписів передбачених у ч. 1 ст. 60 Закону України "Про запобігання корупції", у ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; у абзацах 3, 18 ст. 43 та абзацу 2 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку направити до Міністерства внутрішніх справ України і Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У вказаній ухвалі позивач просить доручити керівникам Міністерства внутрішніх справ України і Пенсійного фонду України вирішити питання про необхідність притягнення до юридичної відповідальності службових осіб Департаменту персоналу МВСУ та, відповідно, Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, винних у порушенні закону, та встановити розумний строк для надання відповіді Шостому апеляційному адміністративному суду про вжиті заходи щодо усунення причин і умов, які сприяли порушенню законів України.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що реалізація інтересу позивача у одержанні пенсії, обрахованої виходячи з усіх складових відповідного грошового забезпечення, законність якого визнано рішенням ОАСК у справі № 640/17120/19 та захисту якого вона вимагає у адміністративного суду у справі № 640/2394/21, перебуває у прямому і безпосередньому зв`язку з обставиною усунення причин і умов, які спряли порушенню закону, допущених службовими особами Департаменту персоналу МВСУ та ГУ ПФУ у спірних правовідносинах. Звернення позивача до суду із вимогою відреагувати окремими ухвалами на окреслені обставини порушення закону з боку службових осіб Департаменту персоналу МВСУ та ГУ ПФУ є нічим іншим, як не забороненим законом засобом захисту конституційних прав від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Окрема ухвала дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності. Тобто, окрема ухвала є реакцією на ті порушення, що не можуть бути усунені постановою, а також на причини й умови вчинення порушень, щоб запобігти їх повторенню.

Відповідно до статті 324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Згідно ч. 1, 2 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Відповідно до ч. 3, 4 статті 249 КАС України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Тобто, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Реалізація такої процесуальної дії як постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, а рішення про ухвалення такого різновиду ухвал приймається при виявленні таких порушень закону, які вимагають інформування компетентних органів, уповноважених на вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Колегія суддів вважає, що заявлене апелянтом клопотання не містить достатнього обґрунтування, яке б давало підстави для постановлення судом окремої ухвали, тому не вбачає підстав для винесення такої.

Відповідно до ч.1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно ч.1 статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За п.2 ч.5 статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 статті 263, п.2 ч.5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 18 липня 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків