Справа № 569/3812/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 569/3812/23 пров. № А/857/9131/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
за участю секретаря судового засідання Носа С. П. Демчик Л.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2023 року у справі № 569/3812/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови,

місце ухвалення судового рішення м.Рівне
Розгляд справи здійснено за правиламипозовного провадження в окремих категоріях термінових справ
суддя у І інстанціїТимощук О.Я.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови серії RVN №001098від 11.01.2023року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2023 року у справі № 569/3812/23 скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії RVN №001098від 11.01.2023року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП-, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В доводах апеляційної скарги вказує, що 10.01.2023року інспектором Департаменту відділу контролю за паркуванням виявлено по вул.Соборна,112в м. Рівне транспортний засіб Chevrolet Malibu д.н.з. НОМЕР_1 , зупинений в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушила п. 3.34 ПДР України та ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказує, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), власника транспортного засобу встановлено за даним ЄДРТЗ.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений через наведену ним електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що матеріали справи містять відповідні докази.

Позивач в судове засідання не прибула, про причини неприбуття не повідомила. Подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з не отриманням копії апеляційної скарги. Разом з тим, у задоволенні вказаного клопотання суд відмовляє, оскільки як вбачається із матеріалів справи, копію апеляційної скарги надіслано до електронного кабінету позивача 24.05.23 о 13:29 год., підтвердженням чого є довідка про доставку електронного листа. Крім того, колегія суддів звертає увагу на положення ст.286 КАС України щодо розгляду вказаної категорії спорів у 10 денний строк.

В судовому засіданні представник відповідача Василюк В.В. надала пояснення та підтримала доводи апеляційної скарги.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що долучені до матеріалів справи докази не підтверджують обставин щодо зупинки та /або стоянки транспортного засобу Chevrolet Malibu,д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку, позаяк фотозображення транспортного засобу та дорожнього знаку проведено різними фотознімками, наявність вказаних фотознімків не надає можливість суду встановити зону дії вказаного дорожнього знаку, а на фотозображенні транспортного засобу відсутній дорожній 3.34, знак який забороняв таку зупинку та / або стоянку.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11.01.2023 року інспектором Департаменту відділу контролю за паркуванням Тудзьо Р.В. складено постанову RVN 001098, відповідно до якої 10.01.2023 року об 11:55:05 за адресою: вул.Соборна,112 в м. Рівне виявлено транспортний засіб Chevrolet Malibu д.н.з. НОМЕР_1 , зупинений в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», власником якого за даним ЄДРТЗ є ОСОБА_1 , чим порушено вимогу дорожнього знаку п. 3.34 «Зупинка заборонена» ПДР України та за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно обумовленої постанови на власника транспортного засобу накладено стягнення у розмірі 340 грн.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, серед іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року( із змінами та доповненнями), п.1.9 яких передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за, зокрема порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки.

Пунктом 8.1 розділу 8 ПДР визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4 розділу 8 ПДР дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, до однієї з яких належить заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п.3.34 розділу 33 ПДР дорожній знак "«Зупинка заборонена» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до приписів ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 247 КУпАП, зокрема, передбачено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як передбачено статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до примітки вказаної статті, режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Статтею 279-1 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст.142 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З матеріалів справи убачається, що позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності в зв`язку з тим, що вона, як відповідальна особа, визначена за даними ЄДРТЗ, згідно ч.1 ст.142 КУпАП, здійснила зупинку транспортного засобу марки Chevrolet Malibu д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Обставини з приводу того, що позивач є відповідальною особою в розумінні положень ч.1 ст.142 КУпАП відносно названого вище транспортного засобу сторонами не заперечується.

Водночас позивачкою заперечуються обставини щодо зупинки нею обумовленого транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», в тому рахунку із підстав відрядження в цей день до м. Київ.

Колегія суддів критично оцінює вказані доводи позивача з приводу перебування позивача у відрядженні у місті Київ, позаяк наявність квитків та наказу про відрядження позивача (який долучений до матеріалів справи) не звільніє її від відповідальності, за паркування (стоянка, зупинка, тощо) транспортного засобу який перебуває у її віданні з порушенням ПДР.

При цьому, колегією суддів ураховано положення ст. 279-3 КУпАП відповідно до якого відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Натомість позивач не зазначив та не надав суду жодного доказу про вибуття вказаного транспортного засобу із володіння позивача поза її волею або передачі позивачем права керування вказаним транспортним засобом іншій особі.

Як наслідок, позивач як відповідальна особа, визначена за даними ЄДРТЗ, згідно ч.1 ст.142 КУпАП відноситься до переліку осіб, які несуть адміністративну відповідальність за порушення правил паркування стоянки та зупинки транспортних засобів, що перебувають в зоні їх контролю та відповідальності.

Вирішуючи питання чи має місце порушення 10.01.2023 року об 11:55:05 за адресою: вул.Соборна,112 в м. Рівне правил зупинки транспортного засобу Chevrolet Malibu д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», колегією суддів встановлено, що на підтвердження наявного порушення відповідачем долучено до матеріалів справи фотозображення (а.с. 26 -29).

Вказані фотозображення окремо фіксують зображення транспортного засобу Chevrolet Malibu д.н.з. НОМЕР_1 без будь-якої прив`язки до кілометрової або іншої координатної відмітки та окремо зображення дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» знову ж таки без будь-якої прив`язки до координат такого розміщення дорожнього знаку, зони його дії в кілометровій або іншій координатній відмітці.

Також, відповідачем не надано ні суду першої ні апеляційної інстанцій належних доказів, які підтверджують обставини щодо координатного улаштування вказаного дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» на певно визначеному відрізку дороги по вул. Соборна у м. Рівне та запровадженої зони його дії такого знаку в кілометровій або іншій координатній відмітці, згідно рішення Рівненської міської ради, яким мало б бути затверджено Комплексну схеми організації дорожнього руху в місті Рівне в тому числі і на обумовленому відрізку дороги та відповідного акту служби шляхово-експлуатаційного управління автомобільних доріг, якою улаштовано вказаний дорожній знак на визначеному відрізку дороги по вул. Соборна у м. Рівне із зазначенням координатних відомостей такого розміщення та зони його дії в координатній площині, згідно рішення Рівненської міської ради.

Відповідно до частини 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем приведених положень частини 2 ст. 77 КАС України не дотримано, а як наслідок, колегія суддів погоджуються з висновком суду першої інстанції, що надані відповідачем докази не підтверджують обставин, з приводу зупинки та/або стоянки транспортного засобу Chevrolet Malibu д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», що в свою чергу є самостійною та достатньою правовою підставою для скасування постанови відповідача по справі про адміністративне правопорушення серії RVN №001098 від 11.01.2023року, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених у даній справі, колегією суддів установлено, що з урахуванням положень ст. 139 КАС України відсутні підстави для перерозподілу та присудження судових витрат на користь будь-якої із сторін.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 квітня 2023 року у справі № 569/3812/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 20 липня 2023 року