Справа № 420/14352/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

секретаря Сєрогодської Т.В.,

за участю сторін:

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Перчик В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС в Одеській області про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить визнати виконавчі дії державного виконавця, Калашников Р.В. стосовно заведення виконавчого провадження №71927492 незаконними та неправомірними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Одеса) Калашников Р.В. щодо відкриття виконавчого провадження №71927492 від 02.06.2023 року та накладення арешту на рахунки позивача є незаконними та протиправними, оскільки виконавчий лист №420/15222/21, виданий 09.03.2022 року Одеським окружним адміністративним судом є недійсним, так як строк подання цього листа складає 3 місяці і закінчився 26.04.2022 року. Оскільки дата постанови виконавця 02.06.2023 року. Тобто, за твердженням позивача, строки на подання виконавчого документу пропущені більше ніж на рік. Тому позивач вважає, що державним виконавцем порушено вимоги ст.4 п.4 пп.2 та пп.6 де зазначено, що виконавець повертає виконавчий документ стягувачу якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання або виконавчий документ не відповідає вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою суду від 10.07.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Залучено до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління ДПС в Одеській області.

Також, ухвалою суду від 10.07.2023 року у відповідача витребувано належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №71927492 від 02.06.2023 року.

Відповідач не скористався правом подати відзив на адміністративний позов.

20.07.2023 року відповідачем подано до суду витребувані ухвалою суду від 10.07.2023 року докази.

Третя особа не скористалась правом подати пояснення щодо адміністративного позову.

В судове засідання, призначене на 20.07.2023 року о 10:00 год., представник третьої особи не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно приписів ст.268 КАС України.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що усі вчинені відповідачем в рамках виконавчого провадження №71927492 дії відповідають приписам чинного законодавства.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 по справі №420/15222/21 адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеської області (вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми податкового боргу задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суму заборгованості: пені за поруш, термінів розрах. у сфері зед, невик. зобов., та ш/с за поруш вимог валютн., законод. у сумі 118694 гри. 06 коп., на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21081500, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/21081000.

Ухвалою П`ятого апеляційного суду від 24.01.2022 року апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 420/15222/21 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , про стягнення суми податкового боргу повернуто скаржнику.

09 березня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/15222/21 щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суму заборгованості: пені за поруш, термінів розрах. у сфері зед, невик. зобов., та ш/с за поруш вимог валютн., законод. у сумі 118694 гри. 06 коп., на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37607526, КБК 21081500, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/21081000.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання 26.04.2022 року.

02.05.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою суду від 09.05.2023 року заяву представника позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №420/15222/21 - задоволено. Поновлено Головному управлінню ДПС в Одеській області строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №420/15222/21, виданого Одеським окружним адміністративним судом на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 26.10.2021 року по справі №420/15222/21.

01.06.2023 року до Київського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява Головним управлінням ДПС в Одеській області від 17.05.2023 року №7651/5/15-32-13-05-06 (вх. №12106) про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суму заборгованості 118694 грн. 06 коп., на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м. Одеса/21081000.

До заяви додано оригінал виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 09.03.2022 року по справі №420/15222/21 та ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року.

Постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашніковим Р.В. від 02.06.2023 року відкрито виконавче провадження №71927492.

Копія постанови отримана представником позивача за довіреністю 09.06.2023 року, про що свідчить підпис представника Михайловської Т.В.

Також постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Калашніковим Р.В. від 02.06.2023 року у ВП №71927492 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору / основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 130732,46 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що статтею 1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1, 2 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.5, 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти/електронні гроші боржника.

Так, позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом зазначив, що відповідачем протиправно прийнято до виконання виконавчий документ, оскільки пропущено строк для його пред`явлення до виконання.

Означені доводи є необґрунтованими, оскільки ухвалою суду від 09.05.2023 року Головному управлінню ДПС в Одеській області поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №420/15222/21, виданого 09.03.2022 року Одеським окружним адміністративним судом.

Враховуючи те, що станом на 01.06.2023 року ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року була чинною, стягувач звернувся до виконавчої служби в межах строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження», а отже і дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти боржника є правомірними.

Крім того, відповідно до інформації з Єдиного реєстру судових рішень за результатом оскарження ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року, 18.07.2023 року П`ятим апеляційним адміністративним судом залишено без змін ухвалу суду першої інстанції.

Щодо зауважень позивача стосовно того, що в постанові про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2023 року відсутнє посилання на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» в постанові зазначається про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попередження боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Також, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до п 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень затверджено наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити:

номер виконавчого провадження;

вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене;

мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;

резолютивну частину із зазначенням:

прийнятого виконавцем рішення;

строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Прийнята державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанова від 02.06.2023 року відповідає вимогам визначеним Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією, оскільки містить усі обов`язкові реквізити.

В свою чергу, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року не є тим документом на підставі якого відкрито виконавче провадження, а свідчить про те, що судом, який видав виконавчий документ поновлено стягувачу строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За таких обставин, суд вважає, що приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.06.2023 року та постанови про накладення арешту на кошти боржника від 02.06.2023 року державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому правові підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Щодо доводів позивача, викладених в заяві від 20.07.2023 року (вх.№24421), а саме:

усі докази та документи, які надішли до суду 20.07.2023р від сторін по справі, залучені до матеріалів справи не приймати до розгляду;

вирішувати справу за наявними доказами, які не були спростовані відповідачами;

застосувати при винесенні рішення ч.4 ст.159 КАС України, тобто визнати неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, визнанням цього позову.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи особливості розгляду справ визначених, зокрема, статтею 287 КАС України та стислий термін розгляду даної категорії справ, подання учасником справи письмових доказів в день розгляду справи не є порушенням строків або порядку їх подання.

Також, відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, подання відзиву на адміністративний позов є правом учасника справи.

При цьому, неподання відзиву може бути кваліфіковано судом як визнання позову, а отже відступній імперативний порядок для суду прийняти рішення про визнання відповідачем позову у разі не подання відзиву.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі Гірвісаарі проти Фінляндії зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду справи позивач не довів належними і допустимими доказами те, що відповідачем були порушені приписи законодавства України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 287 суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС в Одеській області про визнання дій протиправними відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 );

Відповідач: Київський відділ державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (код ЄДРПО 41407330, адреса: вул. Генерала Петрова, 1, м. Одеса, 65080);

Третя особа: Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5)

Суддя П.П.Марин

.