Справа № 340/6142/21
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2023-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2023 року м. Дніпросправа № 340/6142/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 в адміністративній справі № 340/6142/31, ухваленою суддею Брегей Р.І., по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у справі № 340/6142/21, яке набрало законної сили, позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсії позивачу за період з 1 квітня 2019 року і зобов`язано відповідача перерахувати пенсію позивачу з 1 квітня 2019 року на підставі довідки Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 4 серпня 2021 року № 4319/1, та виплатити додаткові кошти. В іншій частині вимог позову відмовлено.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі № 340/6142/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зобов`язання перерахувати пенсію і доплатити кошти на стягнення коштів у сумі 220047,91 грн за період з 01 квітня 2019 року по 31 січня 2022 року за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 23.01.2023, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що змінивши спосіб виконання рішення суду з зобов`язання вчинити певні дії на стягнення грошових коштів, суд першої інстанції фактично змінив вирішені позовні вимоги, що не відповідає приписам ст. 378 КАС України. Невиконання ГУ ПФУ в Кіровоградській області судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень в розумінні ч. 3 ст. 378 КАС України не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів з Державного бюджету України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Наведеними вище правовими нормами законодавцем не визначено конкретного переліку обставин для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлено критерії для їх визначення, надаючи суду можливість в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи, і такими підставами є обставини, що перешкоджають належному його виконанню: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Таким чином, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб та порядок. Тобто змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті.

Подана суду першої інстанції заява державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Кіровоградській області фактично стосується заміни та розширення резолютивної частини рішення, тобто зміни суті рішення суду та встановлення способу захисту, що суперечить інституту зміни способу і порядку виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву державного виконавця, суд першої інстанції виходив, в тому числі, з приписів ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до якої виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Втім, вказана норма не містить підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а лише визначає умови, за яких державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із відповідною заявою.

В спірному випадку встановлені у справі обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 378 КАС було б підставою для зміни способу чи порядку його виконання, тому суд вважає висновок суду першої інстанції помилковим.

Також, суд першої інстанції, змінивши спосіб виконання цього рішення із зобов`язання виплатити відповідні кошти на конкретний розмір їх стягнення, фактично змінив рішення суду по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті та, як наслідок, останнє не відповідає приписам ст. 378 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частин 2, 3 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії з 1 квітня 2019 року на підставі оновленої довідки, на свій розсуд розпорядився позовними вимогами і зміна їх, що фактично здійснив суд першої інстанції на стадії виконання судового рішення, суперечить вище вказаному процесуальному законодавству.

З тексту рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.11.2021 у цій справі вбачається, що судом не розглядалися позовні вимоги про стягнення з ГУ ПФУ в Кіровоградській області на користь позивача нарахованої доплати в сумі 220047,91 грн.

Розрахунок суми заборгованості у перерахованому розмірі, що належить позивачу, судом при ухваленні рішення по суті позовних вимог не здійснювався, тому зміна способу виконання такого рішення із зобов`язання виплатити перераховані сум на стягнення конкретної суми тягне за собою зміну рішення по суті, вихід за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи.

За таких обставин зміна способу чи порядку виконання рішення суду є безпідставною, що свідчить про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про задоволення заяви.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволені заяви про зміну способу і порядку виконання рішення відповідно до ст. 317 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 в адміністративній справі № 340/6142/31 скасувати.

У задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу та порядку виконання рішення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст. ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова