Справа № 570/1627/23
Суддя: Таргоній М.В.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№570/1627/23
Номер провадження 2-а/570/33/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року м. Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області (як місцевого адміністративного суду) Таргоній М.В., з участю секретаря судового засідання Кунаш Т.В., представника позивача адвоката Шевчука В.І., представника відповідача Василюк В.В., інспектора Концимала Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Концемала Юрія Валентиновича, Депертаменту Муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

В обгрунтування пред`явленого позову вказано, що 21.03.2023 року відповідачем винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР України, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. При цьому, позивач зазначає, що правопорушення він не вчиненняв, достатніх доказів його вини у порушенні ПДР немає.

В судове засідання позивач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Представник позивача - адвокат Шевчук В.І. пред`явлені вимоги підтримав з підстав та обгрунтувань наведених у позові.

Представник позивача зазначив, щоза вказаних обставин позивач ОСОБА_1 виїхав з прилеглої території та, повернувши ліворуч на вулицю 16-го Липня, зупинив свій автомобіль. Вказаний дорожній знак 3.34 розміщено на вулиці 16-го Липня, 6 та знаходиться він перед вказаним виїздом справа, тобто поза межами видимості для водія. Відповідно ОСОБА_1 мав можливості бачити цей дорожній знак та виконати його вимогу. Зазначив, що за вказаних обставин у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, представник зазначив про невідповідність дій інспектора вимогам Закону при оформленні матеріалів та при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого ОСОБА_1 був позбавлення права на ознайомлення з матеріалами справи, правову допомогу, участі у розгляді справи, подання доказів та заперечення.

Просив задовольнити позов, скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача Василюк В.В. в судовому засіданні позов не визнала. Вважає дії інспектора з паркування та прийняту ним постанову щодо ОСОБА_1 такою, що відповідає вимогам Закону. Просила відмовити в позові.

Відповідач, інспектор з паркування Концемал Ю.В. в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив про дотримання ним вимог Закону при оформленні документів та прийнятті постанови від 21.03.2023 р. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Пояснив, що в день події при обході вул. 16 Липня, ним було виявлено ТЗ, який зійснив зупинку із порушенням вимог ПДР (порушив вимоги дорожнього знака 3.34). Застосував фотофіксацію та на лобовому склі залишив повідомлення про розгляд справи. Наступного дня було проведено розгляд справи (розпочато о 09 год. 00 хв та завершено о 09 год 06 хв). Зазначив, що заява позивача про відкладення розгляду надійшла пізніше.

Відповідач - інспектор не заперечив тієї обставини, що автомобіль здійснив зупинку у вказаному місці після виїзду із бічної вулиці (прилеглої території), звідки не видно вказаного дорожнього знаку. Однак зауважив, що про таку обставину йому не було відомо ні під час оформлення матеріалів, ні в подальшому при розгляді справи і прийнятті постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

До суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, інспектор діяв згідно Закону. Також вказано, що твердження позивача не відповідають дійсності, та спростовуються долученою фототаблицею, а тому позов не піждлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача - адвокат Шевчука В.І., відповідача інспектор з паркування Концемал Ю.В. та представника відповідача Василюк В.В. 'ясувавши обставини, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

За матеріалами справи встановлено, що 21.03.2023 року відповідачем винесено постанову серії RVN №007381, згідно якої 20.03.2023 року о 15 год. 43 хв. на вул. 16 липня в м. Рівне, Рівненської області, ОСОБА_1 , який керував автомобілем Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 "Зупинка заборонена", чим порушив п. 3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР ПДР України та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух». На ОСОБА_1 накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Із фототаблиці долученої до відзиву (а.с. 39-42) встановлено, що водій вказаного автомобіля здійснив зупинку на дівлянці лороги, на яку поширюється дія дорожнього знаку 3.34 "Зупинка заборонена", тобто у спосіб, що не відповідає вимогам п. 3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР України.

Разом з тим, із відеоматеріалів із відеореєстратора вказаного автомобіля (диск - а.с.18) встановлено, що позивач виїжджаючи із бічної вулиці (прилеглої території, та повертаючи ліворуч на вулицю 16 Липня, не міг бачити дорожній знак, який сфотографований інспектором та долучений до постанови, як доказ. За таких обставин ОСОБА_1 не знав та не міг знати про дію знаку 3.34 на частину вулиці, де він зупинив автомобіль. Також із відеоматеріалів встановлено, що в подальшому до автомобіля підійшов інспектор з паркування та здійснював фотофіксацію.

Крім того, в позові зазначається й про інші обставини, які на думку представника позивача підтверджують протиправність дій інспектора та незаконність вказаної постанови. Зокрема, те, що встановлений на вул. 16-го Липня, 6 дорожній знак 3.34 не відповідає вимогам ДСТУ 4100:2021.

Також, в позові зазначено що розгляд справи не відбувався в порядку ст.279 КУпАП, права передбачені ст.268 КУПАП особі не роз`яснювались в порушення ст.ст. 251, 252 докази не надавались та неоцінювались.Своїми діями, що виразились у складанні оскаржуваної постанови без належних підстав та без участі позивача, відповідач грубо порушив главу 18, 21-23 КУпАП.

20.03.2023 р. позивач звертався до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи за повідомленням RVN №007381. Така можливість йому не була надана відповідачем.

21.03.20233 р. о 08 год. 45 хв. (до початку розгляду справи інспектором) позивач звернувся до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради з клопотанням про відкладення розгляду справи за повідомленням RVN №007381 так як на час звернення матеріали справи для ознайомлення не надані, також позивач вказував, що є інвалідом II групи, має право на укладення договору на надання правової допомоги та необхідність звернення за такою допомогою. Вказане звернення відповідач не задовольнив, та фактично не надав можливості реалізувати конституційцне право на захист. Також ОСОБА_1 був позбавлення права на ознайомлення з матеріалами справи, правову допомогу, участі у розгляді справи, подання доказів та заперечення.

Позиція позивача про те, що відповідачем не взято до уваги його заперечення стосовно відсутності в його діях складу згаданого адміністративного правопорушення та порушено порядок винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, відповідачем не спростовано. З огляду на зазначене, позивачем вказано достатнє обгрунтування того, що він не мав умислу порушувати правил дорожнього руху, а притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є неправомірним.

Положеннями статті 280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одночасно згідно норм статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У даному випадку зазначається, що при оформленні матеріалів справи, розгляді справи та прийнятті постанови інспектором з паркування не враховано усі відомості про подію, особу ОСОБА_1 , та які могли бути встановленні із пояснень особи та вказаних відеоматеріалів, як і щодо звернень ОСОБА_1 спрямованих на реалізацію ним передбачених Законом прав, та які мають значення для об`єктивного з`ясування усіх обставин справи для прийняття обгрунтованого, справедливого та законного рішення щодо ОСОБА_1 .

В силу вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, нормами процесуального законодавства тягар доказування наявності факту порушення позивачем Правил дорожнього руху покладається на відповідача.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із урахування зазначеного, доводи позивача про те, що за вказанихобставин він не мав умислу порушувати вищевказаних ПДР, а дії відповідача при оформленні постанови не в повній мірі відповідали вимогам Закону, відповідачем не спростовано.

Враховуючи встановлені обставини, постанова інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради Концимала Ю.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не може вважатися такою, що відповідає вимогам законодавства про адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП суд приходить до висновку про непідтвердження відповідачем обставин вказаних в оскаржуваному протоколі, винуватості особи в порушенні Правил дорожнього руху та у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень. Тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

У даному випадку суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Крім того, враховується практика ЄСПЛ, яка визначає, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Керуючись ст.ст. 11, 41, 159, 160, 161, 243 КАС України,ч. 1 ст. 122 ст.ст. 280, 283, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Інспектора з паркування Концемала Юрія Валентиновича, Депертаменту Муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову серії RVN № 007381 від 21.03.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в порядку ст. 295, 296 КАС України.

Суддя Таргоній М.В.