Справа № 554/305/22
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 липня 2023 р.Справа № 554/305/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 31.01.2022 року по справі № 554/305/22

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про касування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 31.01.2022 року задоволено позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про касування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

На зазначене рішення Державна служба України з безпеки на транспорті (через представника - адвоката Грабового Анатолія Миколайовича) подала апеляційну скаргу. Апелянт також просить поновити строк апеляційного оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2022 по справі № 554/305/22 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Бартош Н.С., судді - Подобайло З.Г., Григоров А.М.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 р. справу № 554/305/22 витребувано із Октябрського районного суду м. Полтава.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Другого апеляційного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 520/21156/21, у зв`язку із Рішенням Вищої ради правосуддя від 06.06.2023 р. № 613/0/15-23 "Про звільннення ОСОБА_2 з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку".

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2023 по справі № 554/305/22 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Бартош Н.С., судді - Подобайло З.Г., Присяжнюк О.В.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач по справі послався на те, що з рішенням суду першої інстанції відповідач ознайомився 03.02.2022 р. у Єдиному реєстрі судових рішень, а тому вважає, що має право на поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки апеляційна скрага подана протягом десяти днів з моменту ознайомлення із текстом судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КАС України визначено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Водночас, указаною статтею не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України, та, на відміну від правил, установлених статтею 270 КАС України, передбачений статтею 286 цього Кодексу строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним.

Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішеннях від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого Кодексом адміністративного судочинства України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Матеріали справи свідчать, що рішення суду першої інстанції ухвалене 31.01.2022 р. Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, копію рішення суду відповідач отримав 07.02.2022 р. (а.с. 45). Апеляційна скарга направлена до суду засобами поштового зв`язку 14.02.2022 року.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, необхідно виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Оскільки відповідач вказує, що із рішенням суду ознайомився 03.02.2022 р., а згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення копію цього рішення отримано відповідачем 07.02.2022 р., враховуючи дату подання апеляційної скарги (14.02.2022 р.) суд вважає, що в цьому випадку скаржник має право на поновлення строку апеляційного оскарження на підставі ст. 295 КАС України.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апелянт, як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, не допустив затягування процесуальних строків, вчинив усі можливі та залежні від нього дії, використовував у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, а тому суд доходить висновку про можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, згідно ст. 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Враховуючи вказані скаржником обставини, направленість дій апелянта на оскарження рішення та термін пропуску строку, дату отримання рішення та дату подання апеляційної скарги, колегія суддів вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, тому, клопотання підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження - поновленню.

Керуючись ст.ст. 121, 295 , 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 31.01.2022 року по справі № 554/305/22 - задовольнити.

Процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 31.01.2022 року по справі № 554/305/22 - поновити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис)Подобайло З.Г. Присяжнюк О.В.