Справа № 640/9235/21
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 липня 2023 року

м. Київ

справа № 640/9235/21

адміністративне провадження № К/990/22868/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі №640/9235/21 за позовом ОСОБА_1 до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора, третя особа - Дніпропетровська обласна прокуратура, Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії від 11 березня 2021 року №51дп-21, яким прокурора Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01 грудня 2022 року скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року та направлено справу № 640/9235/21 на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року, яким в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2023 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.

30 травня 2023 року касаційна скарга ОСОБА_1 повторно надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2023 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.

28 червня 2023 року касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі №640/9235/21 втретє надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційна скарга скаржником подана на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 4 частини четвертої цієї статті у взаємозв`язку з пунктами 3 та 4 частини другої статті 353 КАС України.

Оскаржуючи судове рішення на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 01 грудня 2022 року у справі №640/9235/21, від 06 листопада 2019 року у справі №819/936/16 та постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі №360/4790/19.

Щодо посилання Верховного Суду, викладені у постановах від 01 грудня 2022 року у справі №640/9235/21, слід зазначити, що позивач посилається на постанову саме у цій самій справі, якою справу було направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції у зв`язку із неповним з`ясуванням фактичних обставин.

Щодо посилання на інші висновки Верховного Суду варто звернути увагу, що окрім посилання на постанови Верховного Суду, в яких викладені висновки у подібних правовідносинах, скаржник повинен вказати конкретну (конкретні) норму (норми) права, що були застосовані неправильно судом апеляційної інстанції через не взяття до уваги правової позиції Верховного Суду щодо її (їх) застосування у подібних правовідносинах, а також обґрунтувати у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Тобто, в касаційній скарзі, у разі касаційного оскарження судового рішення на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, має бути зазначено, по-перше, норма (норми) права, яка (які) застосована судом апеляційної інстанції неправильно, по-друге, висновки Верховного Суду щодо застосування цієї норми (норм) права, що викладені у подібних правовідносинах, та, по-третє, обґрунтування в чому помилка суду апеляційної інстанції при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Проте в касаційній скарзі позивач конкретну норму, щодо якої викладені висновки Верховного Суду, не зазначив, що з огляду на це, не може вважатися належним обґрунтуванням касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

В касацій скарзі зазначено, що позивач оскаржує рішення суду апеляційної інстанції на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктами 3 та 4 частини другої статті 353 КАС України (підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів).

В обґрунтування позивачем вказано, що судом апеляційної інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання щодо надання можливості ознайомитись із письмовим дозволом на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000213, а також необхідності його дослідження під час судового засідання, щодо необхідності перевірки наявності письмового дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000976, та клопотання щодо встановлення якими саме доказами підтверджується факт вчинення дисциплінарного проступку у вигляді неналежного здійснення службових обов`язків у кримінальному провадженні №0000976.

Також позивач вказав, що суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів - довідки про вивчення результатів негласної слідчої (розшукової) дії у кримінальному провадженні N° 0000213 та відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні No0000976, які розголошенні за відсутності відповідних письмових дозволів, а також за відсутності інших доказів, в тому числі пояснень ОСОБА_2 , та доказів щодо наявності в діях прокурора фактів неналежного здійснення службових обов`язків у кримінальному провадженні No0000976,

Слід зазначити, що Верховний Суд в ухвалі від 08 червня 2023 року, якою повернув другу касаційну скаргу позивача, зазначив, що якщо скаржник уважає, що судами порушено норми процесуального права (пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України), зокрема, необґрунтовано відхилено клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, у касаційній скарзі скаржник має довести, що судами протиправно не було вжито заходів для встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Посилання скаржника на пункт 3 частини другої статті 353 КАС України як на самостійну підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі, не є достатньо обґрунтованим у взаємозв`язку з обставинами, на які він посилається в обґрунтування такої підстави, із предметом доказування у справі, та причинно-наслідковим зв`язком із протиправністю оскаржуваного судового рішення.

Щодо посилання на пункт 4 частини другої статті 353 КАС України Суд зазначив, що згідно з приписами частини першої статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Указаним положенням установлено пряму заборону при розгляді та вирішенні адміністративної справи для суду брати до уваги докази з порушенням законної процедури їх одержання (нелегітимні докази, включаючи сфальсифіковані) як під час розгляду клопотання про долучення доказу до справи, так і в межах судового розгляду.

Суд зауважив, що у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, тобто такими, що одержані з порушенням законної процедури.

Окрім цього додатково слід наголосити, що надання неправильної оцінки наявним у матеріалах справах доказам не є тотожним встановленню судом обставин на підставі недопустимого доказу.

Отже, з урахуванням викладеного, після перевірки викладених доводів касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що скаржник, подаючи третю касаційну скаргу на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі №640/9235/21, формально підійшов до оформлення вже цієї скарги, не взявши до уваги зауваження Верховного Суду, які були викладені в ухвалах від 18 травня 2023 року та від 08 червня 2023 року, стосовно викладення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог КАС України.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

У цілому ж доводи позивача зводяться до мотивів незгоди з рішенням суду апеляційної інстанції, опису встановлених у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року у справі №640/9235/21 за позовом ОСОБА_1 до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора, третя особа - Дніпропетровська обласна прокуратура, Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Данилевич