Справа № 607/8531/23
Суддя: Кунець Н. Р.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 Справа №607/8531/23

Провадження №2-а/607/211/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

з участю секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільські області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільські області Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №728202 від 05.05.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 20 400 грн. Крім того, просив закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 05.05.2023 інспектором взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП винесено постанову серії БАБ №728202 по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. Вважає вказану постанову неправомірною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Так, постанова мотивована тим, що він 05.05.2023 о 21 год. 50 хв. в м. Тернополі по вул. Гробницького, здійснював рух на транспортному засобів, номерний знак якого в темну пору доби був не освітленим, при перевірці документів було встановлено, що він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування постановою Тернопільського міськрайонного суду від 12.07.2022 терміном на 12 місяців, чим порушив п. п. 2.1 (а), 2.9 (в) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121-3, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вважає, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають дійсності, є надуманими та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Так, фабула правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки транспортним засобом він не керував та ПДР України не порушував. Будь-яких доказів про вчинення ним інкримінованого йому правопорушення працівники поліції не представили. Жодного розгляду справи з наданням йому доказів, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення йому не надавались.

На підставі вищевикладеного, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.05.2023 позовну заяву позивача ОСОБА_1 , залишено судом без руху.

16.06.2023 позивач ОСОБА_1 у строки встановленні судом, через канцелярію суду подав заяву про усунення недоліків вказаних в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.05.2023.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

13.07.2023 представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільські області Департаменту патрульної поліції Кондрат Л.Р. подала відзив на позов, з якого вбачається, що згідно оскаржуваної постанови, позивач 05.05.2023 року о 21 год. 50 хв. керував автомобілем марки «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , в якого був неосвітлений державний номерний знак, а при перевірці документів встановлено, що водій позбавлений права керування постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з 12.07.2022 строком на 1 рік, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3, ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вказала, що в ході перевірки документів позивача було встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 травня 2023 року у справі №607/11840/21 ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік. Вказана постанова набрала законної сили 12.07.2022. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судуової повістки.

Представник відповідача Кондрат Л.Р. в судове засідання не з`явилася з невідомих на те суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності наявні у справі докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав:

05.05.2023 поліцейським 1 взводу 3 роти батальйону УПП в Тернопільській області ДПП старшим лейтенантом поліції Савлук Н.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №728202 від 05.05.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 05.05.2023 о 21 год. 50 хв. в м. Тернопіль по вул. Громницького, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював рух на транспортному засобі, номерний знак якого в темну пору доби не освітлювався, чим порушив п. 2.9 (в) ПДР України, при перевірці документів було встановлено, що водій керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2022 на строк 12 місяців, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР України.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.05.2022, яка набрала законної сили 12.07.2022, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом також досліджено відеозаписи з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери працівника патрульної поліції, які долучені представником відповідача до відзиву, на яких зафіксовано, що 05.05.2023 о 21 год. 50 хв. працівниками поліції був зупинений транспортний засіб «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , в якого не горіла підсвітка номерного знака. Після зупинки вказаного автомобіля працівники поліції підійшли до водійських дверей, які відчинив позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні. При цьому, на відеореєстраторі патрульного автомобіля безперервно зафіксовано проміжок часу між рухом патрульного автомобіля за автомобілем позивача, його зупинку та те, як працівники поліції підійшли до автомобіля позивача. На підставі вказаних відеозаписів встановлено, що з моменту руху автомобіля «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинки до моменту, коли до автомобіля підійшли працівники поліції, останній ніхто не покидав та не сідав у нього. Позивач ОСОБА_1 після зупинки почав заперечувати факт керування автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , однак працівник поліції чітко ствердив йому, що з автомобіля ніхто не виходив та казані обставини підтверджуються відеофіксацією. Після цього працівники поліції було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, роз`яснено його права та складено відносно нього оскаржувану постанову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями диспозиції ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачена відповідальність у тому числі за керування транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В силу вимог п. 2.9 (в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Оцінивши фактичні обставини справи, суд вважає, що вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в повній мірі підтверджено матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що 05.05.2023 о 21 год. 50 хв. в м. Тернопіль по вул. Громницького, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , здійснював рух на транспортному засобі, номерний знак якого в темну пору доби не освітлювався, при перевірці документів було встановлено, що водій керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2022 на строк 12 місяців, що було зафіксовано відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери працівника поліції.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем порушено вимоги п. п. 2.1 (а), 2.9 (в) ПДР України, а саме останній керував транспортним засобом, в якого неосвітлений номерний знак в темну пору доби та будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою суду.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом та ПДР України не порушував, з огляду на наступне.

Як вже зазначалось судом, дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери працівника поліції встановлено, що працівниками поліції рухаючись на патрульному автомобілі було зупинено транспортний засіб «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2 , в якого був неосвітлений номерний знак в темну пору доби. Після зупинки вказаного автомобіля працівники поліції підійшли до водійських дверей останнього, які відчинив ОСОБА_1 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні. При цьому, з моменту зупинки автомобіля до того моменту коли працівники поліції підійшли до останнього з транспортного засобу ніхто не виходив та ніхто не сідав у нього. В ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 почав безпідставно стверджувати про те, що транспортним засобом він не керував, однак не міг вказати хто саме ним керував. Працівники поліції, в свою чергу, вказували ОСОБА_1 на те, що з автомобіля ніхто не виходив та підставно вимагали останнього надати свої документи, однак надалі поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Відтак, твердження ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом та не порушував вимоги ПДР України повністю спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами з відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудних камер працівників поліції.

Таким чином, позивачем не спростовано обставин викладених в оскаржуваній постанові та не надано суду належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №728202 від 05.05.2023 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільські області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано 20.07.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, 46003.

Головуючий суддяН. Р. Кунець