Справа № 380/15334/23
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Львівського державного університету безпеки життєдіяльності до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про скасування постанови,-

встановив:

Львівський державний університет безпеки життєдіяльності звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у якому просить суд скасувати постанову від 08.06.2023 ВП № 71621550 про накладення штрафу.

В обґрунтування позову вказано, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі №380/17548/21, адміністративний позов задоволено повністю, а саме : зобов`язано Львівський державний університет безпеки життєдіяльності ДСНС України до нарахувати та виплатити, ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 року по 28.09.2017 року, з встановленням базового місяця - січень 2008 року. На виконання рішення суду у справі №380/17548/21 університетом було нараховано ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 28.09.2017 з встановленням базового місяця січень 2008. Вказує, що відповідно до підпункту 9 пункту 2.6 глави 2 наказу Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333 Про затвердження Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та Інструкції щодо застосування класифікації кредитування бюджету виконання судових рішень здійснюється за КЕКВ 2800 Інші поточні видатки. Станом на 15.05.2023 Університету за КПКВК 1006360 Підготовка кадрів, наукова і науково-технічна діяльність у сфері цивільного захисту і пожежної безпеки по загальному фонду не встановлені бюджетні призначення за КЕКВ 2800 Інші поточні видатки. Також зазначає, що для виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.04.2023 ВП №71621550 позивачем було надіслано лист в ДСНС України з розрахунками для виділення додаткових бюджетних призначень за КПКВК 1006360 Підготовка кадрів, наукова і науково-технічна діяльність у сфері цивільного захисту і пожежної безпеки. Також 17.05.2023 позивачем подано до суду заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі №380/17548/21. Однак, відповідачем незважаючи на вчинення дій позивачем на виконання рішення суду винесено 08.06.2023 постанову про накладення штрафу. Оскільки університет з поважних причин не може здійснити повне виконання рішення суду до моменту надходження цільових бюджетних асигнувань в повному обсязі, відповідно підстави для накладення штрафу передбачені ст. 75 Закону України Про виконавче провадження відсутні. Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 08.06.2023 ВП №71621550.

Ухвалою суду від 10.07.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням вимог ст.287 КАС України та витребувано від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України належним чином завірену копію виконавчого провадження № 71621550.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що станом на 08.06.2023 відсутня була інформація про виконання боржником рішення суду №380/17548/21 в повному обсязі. Відповідно державним виконавцем за повторне невиконання рішення суду винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. Також зазначив, що ухвалу про відстрочення виконання рішення суду від 14.06.2023 у справі №380/17548/21 прийнято після винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу, а відтак, на момент винесення оскаржуваної постанови рішення не мало відстрочення щодо виконання, та ухвала про зупинення виконання рішення суду на адресу відповідача не надходила.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі №380/17548/21, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Львівського державного університету безпеки життєдіяльності ДСНС України щодо не правильного нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2014 по 28.09.2017, з встановленням базового місяця - січень 2008 року. Зобов`язано Львівський державний університет безпеки життєдіяльності ДСНС України донарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 28.09.2017 з встановленням базового місяця - січень 2008 року.

09.03.2023 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №380/17548/21 про зобов`язання Львівського державного університету безпеки життєдіяльності ДСНС України донарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 28.09.2017 з встановленням базового місяця - січень 2008 року.

За заявою стягувача про примусове виконання рішення суду, 24.04.2023 старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бутраком А.С. відкрито виконавче провадження №71621550 з примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду №380/17548/21, виданого 09.03.2023. Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

16.05.2023 листом Львівський державний університет безпеки життєдіяльності повідомив відповідача, що на виконання рішення суду у справі №380/17548/21 університетом було нараховано ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 28.09.2017 з встановленням базового місяця січень 2008. Відповідно до підпункту 9 пункту 2.6 глави 2 наказу Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333 Про затвердження Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та Інструкції щодо застосування класифікації кредитування бюджету виконання судових рішень здійснюється за КЕКВ 2800 Інші поточні видатки. Станом на 15.05.2023 Університету за КПКВК 1006360 Підготовка кадрів, наукова і науково-технічна діяльність у сфері цивільного захисту і пожежної безпеки по загальному фонду не встановлені бюджетні призначення за КЕКВ 2800 Інші поточні видатки. Для виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.04.2023 ВП №71621550 університетом було надіслано лист в ДСНС України з розрахунками для виділення додаткових бюджетних призначень за КПКВК 1006360 Підготовка кадрів, наукова і науково-технічна діяльність у сфері цивільного захисту і пожежної безпеки. Після надходження бюджетних асигнувань в повному обсязі Університетом негайно будуть виконані вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.04.2023 ВП №71621550.

22.05.2023 позивачем подано до Львівського окружного адміністративного суду заяву про відстрочення виконання рішення суду від 04.10.2022 у справі №380/17548/21.

Згідно акту старшого державного виконавця від 22.05.2023 боржником рішення суду не виконано протягом 10 днів з моменту відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бутрак А.С. 23.05.2023 видав постанову ВП №71621550 про накладення на Львівський державний університет безпеки життєдіяльності штрафу у розмірі 1700 грн за невиконання рішення суду.

Згідно акту старшого державного виконавця від 08.06.2023 боржником рішення суду не виконано.

Старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бутрак А.С. 08.06.2023 видав постанову ВП №71621550 про накладення на Львівський державний університет безпеки життєдіяльності штрафу у розмірі 3400 грн за невиконання рішення суду.

Ухвалою суду від 14.06.2023 відстрочено виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі № 380/17548/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного університету безпеки життєдіяльності про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії до 15.08.2023.

Позивач, не погоджуючись з постановою старшого державного виконавця про накладення штрафу від 08.06.2023 року № 71621550, звернувся до суду з даним позовом.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07.06.2005, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України" від 20.07.2004, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15.10.2009, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28.11.2006, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За приписами статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до положень статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У цій справі Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності не заперечується та обставина, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі №380/17548/21 не виконано в частині проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 суми, належної до виплати, оскільки здійснено лише розрахунок належної до виплати стягувачу суми індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 28.09.2017 у розмірі 133991,00 грн, проте нарахування та виплата зазначеної суми коштів стягувачу фактично не проведені через відсутність відповідного бюджетного фінансування.

Поважність причин невиконання судового рішення у справі №380/17548/21 у зазначеній частині та, як наслідок, безпідставність та неправомірність прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, позивач мотивує тим, що видатки на виконання судових рішень Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності повністю покриваються за рахунок державного бюджету лише за КЕКВ 2800 Інші поточні видатки.

Для проведення виплати донарахованої позивачу суми індексації грошового забезпечення та витрат на проведення виконавчих дій відповідач листом №9002-1007/9011 від 15.05.2023 звернувся до Департаменту економіки і фінансів Державної служби України з надзвичайних ситуацій для виділення бюджетних призначень за КЕКВ 2800 Інші поточні видатки в загальній сумі 133991 грн.

Суд зазначає, що в оскаржуваній постанові не міститься аналізу вказаних боржником причин невиконання рішення суду.

Крім того, 22.05.2023 позивачем подано до суду заяву про відстрочення виконання рішення суду та ухвалою суду від 14.06.2023 відстрочено виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 у справі № 380/17548/21 за позовом ОСОБА_1 до Львівського державного університету безпеки життєдіяльності про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії до 15.08.2023.

Тож невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/17548/21, позивачем було здійснено усі залежні від нього дії для виконання судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 242-246, 268-272, 287, 294, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ Перехідні положення КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.06.2023 ВП № 71621550 про накладення штрафу в розмірі 3400 грн.

Стягнути на користь Львівського державного університету безпеки життєдіяльності (79007, м. Львів, вул. Клепарівська,35, ) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79007, м. Львів, вул. Котлярська,6; ) судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Гулкевич І.З.