Справа № 560/10972/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

20 липня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 06.06.2023 №07 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1978 по 20.07.1981 у ПТУ-5 міста Рубіжне та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2023 про призначення з 02 квітня 2023 року пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що пенсійним органом протиправно не зараховано до страхового стажу необхідного для призначення пенсії період навчання ОСОБА_1 у ПТУ-5 міста Рубіжне. Вказані обставини унеможливлюють отримання позивачем належних пенсійних виплат. Позивач наголошує, що період навчання відображений відповідним записом у його трудовій книжці.

Ухвалою суду від 28 червня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Крім того, у відзиві на позов відповідач вказав про необхідність розгляду даної справи з викликом сторін.

Суд зазначає, що частинами п`ятою - шостою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, зважаючи на те, що дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України, відсутня необхідність призначати розгляд справи у судовому засіданні. Тому, клопотання відповідача до задоволення не підлягає.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва Серії НОМЕР_1 позивач 07.03.1990 здійснив зміну імені з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

З досягненням 60-річного віку позивач звернувся до ГУПФ України в Хмельницькій області із заявою від 29.05.2023 про при значення пенсії за віком.

Рішенням ГУПФ України в Хмельницькій області від 06.06.2023 №07 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Відповідно до вказаного рішення страховий стаж визначений управлінням ГУПФ України в Хмельницькій області становить 27 років 9 місяців 24 дні. Період навчання з 01.09.1978 по 20.07.1981 не зарахований до страхового стажу та може бути зарахованим за умови надання документу про освіту (диплома) або уточнюючої довідки про тривалість навчання за денною формою, із зазначенням інформації про присвоєння кваліфікації та відповідну довідку про реорганізацію.

З доказів у справі суд з`ясував, що позивач 06.06.2023 звернувся із заявою до Відокремленого підрозділу «Регіональний центр професійної освіти державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» щодо підтвердження факту свого навчання. Та 09.06.2023 листом №51 отримав відповідь, відповідно до якої у зв`язку з тимчасово окупованою територією Луганської області, на якій знаходяться архівні документи, навчальний заклад не може підтвердити факт навчання в ПТУ - 5 міста Рубіжне Луганської області, тому не має підстав для видачі архівної довідки.

Вважаючи рішення відповідача протиправним, а свої права порушеними, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років

З матеріалів справи суд встановив, що відповідно до записів із трудової книжки позивача НОМЕР_2 , його страховий стаж становить 30 років 08 місяців 14 днів.

Відповідно до п. д абз. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вказане кореспондується з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Зазначене у свою чергу кореспондується з п. 8 Порядку №637 відповідно до якого період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих мою етапів

У трудовій книжці позивача міститься запис про період навчання у ГПТУ №5 м. Рубіжне з 01.09.1978 по 20.07.1981 (Диплом В №558704). Наявність у позивача страхового стажу 27 років 9 місяців 24 дні відповідачем не заперечується.

Суд враховує, що у трудовій книжці позивача відсутній відтиск печатки навчального закладу, чи підпис відповідальної особи, однак з даного приводу враховує таке.

Здійснення записів у трудовій книжці та їх належне оформлення законодавцем покладено на роботодавця, а не на працівника, отже, відповідальність за можливе не вчинення такого запису або його неналежне оформлення не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена ОСОБА_3 в постановах від 02 лютого 2018 року у справі №677/277/17, від 26 червня 2019 року у справі №423/3762/16-а, від 11 липня 2019 року у справі №683/737/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Крім того суд наголошує, що відповідачем вказана лише формальна підстава відмови: страховий стаж є недостатнім для призначення пенсії.

З даного приводу суд також враховує, що з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Суд враховує твердження позивача. що у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації позивач покинув своє останнє фактичне місце проживання у м. Сєвєродонецьк Луганська область та переїхати до смт. Базалія Хмельницького району Хмельницької області, вірогідність втрати документів за вказаних умов є високою.

Відповідно до довідки від 14.06.2022 №6815- є внутрішньо переміщеною особою.

З доказів у справі суд з`ясував, що позивач 06.06.2023 звернувся із заявою до Відокремленого підрозділу «Регіональний центр професійної освіти державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» щодо підтвердження факту свого навчання. Та 09.06.2023 листом №51 отримав відповідь, відповідно до якої у зв`язку з тимчасово окупованою територією Луганської області, на якій знаходяться архівні документи, навчальний заклад не може підтвердити факт навчання в ПТУ - 5 міста Рубіжне Луганської області, тому не має підстав для видачі архівної довідки.

З огляду на зазначене, за умови зазначення у трудовій книжці позивача відомостей про його навчання, суд висновує, що відмова відповідача у призначенні пенсії із зазначених у спірному рішенні підстав є формальною, та здійснена без урахування усіх індивідуальних обставин. Крім того, інші умови, такі як досягнення відповідного віку, та звернення до пенсійного органу у встановлений строк та спосіб позивачем дотримані.

Окрім цього, суд враховує також доводи позивача, щодо того, що з 21 липня 1981 року, тобто на наступний день після закінчення ПТУ-5 міста Рубіжне, він був прийнятий в ремонтно-котельний цех слюсарем-ремонтииком 3 розряду, що також додатково підтверджує факт навчання та отримання спеціальності в училищі.

Факт навчання підтверджується також записами у військовому квитку НОМЕР_3 виданого 15.11.1982. А саме: в графі 5 вказано: «Образование средне-техническое ПТУ - 5 її 1981 г» та в графі 6 вказана також моя цивільна спеціальність.

У членському білеті №28378323 від 24 травня 1988 року вказана професія «слюсар».

Суд враховує, що за загальним правилом, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації її права на соціальний захист шляхом призначення пенсії.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17, від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а, від 23 жовтня 2019 року у справі №263/3783/17, від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/1 від 20 січня 2021 року у справі №588/647/17 та інших.

З наданих позивачем документів цілком зрозуміло, що вказані відповідачем невідповідності є формальними.

Суд у даному випадку зауважує, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю, матеріальним інтересом, захищеним ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст.ст. 22 та 64).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскаржене рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним і підлягає скасуванню.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права.

З метою захисту прав позивача, підлягає задоволенню і похідна вимога щодо зобов`язання ГУПФ України в Хмельницькій області зарахувати позивачу період навчання з 01.09.1978 по 20.07.1981 відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Відповідно до ст. 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

На виконання вказаних норм Закону №1058-IV постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз зазначених норм дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

З огляду на зазначене, з метою відновлення прав позивача суд вважає за необхідно задовольнити також і позовну вимогу про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Суд окрім іншого зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією; пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17, відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.06.2023 №07 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1978 по 20.07.1981 відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.05.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29001 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк