Справа № 140/8738/22
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/8738/22 пров. № А/857/10669/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року про прийняття звіту у справі № 140/8738/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій (ухвала суду першої інстанції прийнята суддею Ксензюк А.Я. в м. Луцьку Волинської області 05.06.2023 в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у даній справі позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 28 червня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ);

- зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 28 червня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік), до фактичної зміни обставин чи зміни нормативно-правових актів, що були застосовані судом під час вирішення даного спору;

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області протягом місячного строку з дня отримання цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 в адміністративній справі № 140/8738/22.

30 травня 2023 року до суду першої інстанції надійшов звіт відповідача про виконання рішення суду в даній справі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року прийнято звіт ГУ ПФУ у Волинській області про виконання рішення суду в адміністративній справі № 140/8738/22.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року про прийняття звіту скасувати і ухвалити нове рішення, яким зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області повторно подати звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року протягом 15 днів з дня отримання копії рішення суду апеляційної інстанції; за результатами розгляду поданого звіту, у разі не виконання в повному обсязі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року вжити до керівника ГУ ПФУ у Волинській області заходів, передбачених статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У доводах апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано, що рішення від 23.01.2023 не було виконано ГУ ПФУ у Волинській області у повному обсязі, а саме не правильно визначено суму доплати до пенсії.

ГУ ПФУ у Волинській області правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

За правилами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частини друга статті 382 КАС України).

З аналізу змісту зазначених норм законодавства випливає, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У зазначеній нормі процесуального кодексу законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. Такий контроль здійснюється саме після прийняття судового рішення.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 539/3406/17.

З матеріалів справи встановлено, що судове рішення у справі № 140/8738/22 ГУ ПФУ у Волинській області у повному обсязі виконано не було.

Так, резолютивною частиною рішення суду від 23.01.2023 було зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 28.06.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Колегія суддів зазначає, що розмір мінімальної заробітної плати згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом з 01.01.2022 по 30.09.2022 складав 6500 грн, а з 01.10.2022 - 6700 грн, який також встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

У свою чергу, аналіз змісту доданих ГУ ПФУ у Волинській області до звіту розрахунків (а.с. 81-83) свідчить, що незалежно від місяця перерахунку пенсійним органом, доплата до пенсії апелянту була визначена у розмірі 4962 грн (2481 х 2), а не у відповідних сумах, а саме з червня по вересень 2022 року у сумі 13000 грн. (6500х2) з жовтня по даний час 13400 грн. (6700х2), що не узгоджується з резолютивною частиною рішення суду у цій справі.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що ГУ ПФУ у Волинській області, всупереч вимог статті 129-1 Конституції України, статей 14, 370 КАС України, рішення суду не виконало у повному обсязі, оскільки неправильно здійснило перерахунок доплати пенсії, починаючи з 28.06.2022.

Залишення поза увагою суду першої інстанції цих обставин свідчить про передчасність висновків останнього про наявність правових підстав для прийняття звіту пенсійного органу, наслідком чого є скасування оскаржуваної ухвали із постановленням нової про встановлення ГУ ПФУ у Волинській області нового строку для подання Волинському окружному адміністративному суду звіту про виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За правилами пп. «ґ» частини четвертої статті 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається із резолютивної частини із зазначенням, зокрема, встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про прийняття звіту суб`єкта владних повноважень не було повно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково - ухвалу суду першої інстанції скасувати та встановити відповідачу новий строк для подання звіту про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 14, 320, 321, 322, 325, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити частково.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року про прийняття звіту у справі № 140/8738/22 - скасувати.

Встановити новий строк для подання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області Волинському окружному адміністративному суду звіту про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року № 140/8738/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подати протягом одного місяця з дати отримання копії цієї ухвали до Волинського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року № 140/8738/22.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар