Справа № 420/10750/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні справу з урахуванням особливостей, встановолнеих ст.ст.268-273, 287 КАС України за адміністративним позовом Одеської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) вирішив, що адміністративний позов не належить до задоволення.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, Одеської міської ради , до відповідача, Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26.04.2023 №70599127, винесену державним виконавценм Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Євгенією Віталіївною.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач стверджує, що постанова про накладення штрафу є необґрунтованою, винесеною без урахування всіх обставин, які мали значення для прийняття відповідного рішення. Зокрема, відповідач не взяв до уваги, що під час виконання рішення суду, яким суд зобов`язав міську раду прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою,, земельні ділянки (стосовно яких суд зобов`язав прийняти рішення), вже були сформовані в результаті проведення інвентаризації, зареєстровані в Державному земельному кадастрі. Реєстрація земельних ділянок в Державному земельному кадастрі виключає надання дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки передача їх у користування здійснюється без складання документації із землеустрою. Надання дозволу на вже сформовані земельні ділянки чинне законодавство не передбачає.

Таким чином, позивач вважає, що в нього були обґрунтовані підстави, які унеможливлюють виконання судового рішення.

(б) Позиція відповідача

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовних вимог, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень зазначав, що позивачем ігнорується вимоги виконавця, рішення суду умисно не виконується без поважних причин.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

23.05.2023 суд ухвалив відкрити провадження у справі з урахуванням особливостей, встановлених ст.ст. 268-273, 287 КАС України щодо розгляду окремої категорії термінових справ., витребував у відповідача матеріали виконавчого провадження.

13.06.2023 суд ухвалив продовжити розгляд справи в письмовому провадженні.

IV. Обставини, встановлені судом

На виконанні у відділі виконавчої служби перебуває виконавче провадження №70599127 з примусового виконання вимог виконавчого листа №420/17585/21, виданого Одеським окружним адміністративним судом 07.07.2022 про зобов`язання позивача розглянути у визначеному законом порядку клопотання ПрАТ НЕК Укренерго про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення трьох земельних ділянок для розміщення, будівництва , експлуатації та обслуговування будівель та споруд об`єктів передачі електричної та теплової енергії в Суворовському районі м.Одеси, загальною площею 0,0240 га та прийняти відповідне рішення з урахуванням обмежень, запроваджених підпунктом 3 п.27 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України.

23.02.2023 стягувач отримав від боржника лист, у якому боржник зазначає, що надання у користування земельних ділянок згідно з рішенням суду є можливим тільки після затвердження технічної документації із землеустрою , а також реєсторації територіальною громадою м.Одеса. Таким чином, для оформлення земельної ділянки, яка не знаходиться на території промислового вузла Куліндорово ПрАТ НЕК Укренерго, необхідно надати нове клопотання до Одеської міської ради.

13.04.2023 на адресу позивача відповідач надіслав вимогу про виконання рішення суду.

20.04.2023 на адресу відповідача надійшов лист від позивача, в якому боржник пояснює невиконання рішення суду тим, що станом на дату отримання боржником вимог державного виконавця від ПрАТ НЕК Укренерго не надходило жодного листа щодо підтвердження та ідентифікації відповідності меж земельних ділянок. Також боржник посилається на рішення Одеської міської ради від 18.09.2019 №51415-VII на підставі якого проведено інвентаризацію території промислового вузла Куліндорово та розроблено технічні документації землеустрою щодо інвентаризації земель комунальної власності 21 км Старокиївської дороги.

Відповідно до вищезазначених документації сформовані земельні ділянки, яким присвоєні кадастрові номери , в тому числі земельні ділянки з цільовим призначенням - 14.02 для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів передачі електричної енергії. Вказані земельні ділянки розміщені за адресою: м.Одеса, 21 км Старокиївської дорог для розміщення будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів передачі електричної енергії. Для подальшого вирішення наведеного питання необхідно підтвердження від ПрАТ НЕК Укренерго відповідності меж вже сформованих земельних ділянок із межами земельних ділянок, з приводу яких ПрАТ НЕК Укренерго звернулося до Одеської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою.

Крім того, сесія Одеської міської ради призначена на 03.05.2023, що унеможливлює виконання рішення суду.

26.04.2023 відповідач виніс постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення.

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Зміст даних спірних правовідносин становить вирішення питання існування поважних причин у позивача для невиконання рішення суду щодо розгляду клопотання ПрАТ Укренерго про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення трьох земельних ділянок та прийняття відповідного рішення. Відповідно від цього залежить висновок суду про законність застосування відповідачем штрафних санкцій.

Згідно з ч.1 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Принцип обов`язковості судових рішень також закріплений ч. 2 та ч. 3 ст.14 КАС України, якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26 червня 2013 року, звернув увагу на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно, виходячи з предмету спірних правовідносин, спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Порядок виконання рішень суду, за якими боржник повинен вчинити певні дії, встановлений ст.63 Закон №1404 - VIII. Зокрема частини 2 і 3 ст.63 Закону №1404 - VIII визначають :

[...] У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідальність за невиконання рішення суду, зокрема умови, підстави та розмір застосування штрафних санкцій встановлені в ст. 75 Закону №1404 - VIII:

1. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

2. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства в контексті цієї справи, необхідно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, якщо судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк, тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Звертаючись до фактів цієї справи, суд нагадує, що Одеський окружний адміністративний суд в рішенні від 27.07.2022 (набрало законної сили 20.09. у справі №420/17585/21 зобов`язав позивача розглянути у визначеному законом порядку клопотання ПрАТ НЕК Укренерго №01/46165 від 28.11.2019 про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення трьох земельних ділянок для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель та споруд об`єктів передачі електричної та теплової енергії в Суворовському районі м.Одеси, загальною площею 0,0240 га та прийняти відповідне рішення з урахуванням обмежень, запроваджених підпунктом 3 п.27 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України.

Тобто позивач, як орган місцевого самоврядування, зобов`язаний був прийняти рішення за результатами розгляду клопотання ПрАТ НЕК Укренерго від 28.11.2019. Адже статті 26,33 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 №280/97-ВР, стаття 20 Земельного кодексу України передбачають повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, зокрема щодо передачі їх у власність, наданню у користування за проектами землеустрою, які реалізуються у формі рішень.

Натомість, в обґрунтування позовних вимог позивач замість прийняття рішення за результатами розгляду клопотання вказує на листування між ним стягувачем та виконавцем. При цьому позивач помилково посилається на причини неможливості надати дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою, в той час, коли суд зобов`язав розглянути його клопотання ПрАТ НЕК Укренерго від 28.11.2019 з урахуванням обмежень, запроваджених підпунктом 3 п.27 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України без конкретної вказівки прийняти рішення, яким надати дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою. Відхиляючи аргументи позивача про те, що надання дозволу на вже сформовані земельні ділянки чинне законодавство не передбачає, суд наголошує, що в даній адміністративній справі він не надає оцінку можливості або неможливості з боку відповідача відповідно до норм чинного законодавства надати на момент виконання рішення суду вказаний дозвіл, оскільки зобов`язання у рішенні Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/17585/21 полягало у прийняті рішення за результатами розгляду клопотання.

Проте, з огляду на матеріали справи, позивач за результатами вказаного клопотання, всупереч судовому рішенню, не прийняв жодного рішення. В обгрунтування позовних вимог позивач жодним чином не зазначає, що заважало з 20 вересня 2022 року (дати набрання судовим рішенням законної сили) по сьогоднішній день прийняти рішення за результатами розгляду вказаного клопотання.

Таким чином, суд робить висновок про недоведеність з боку позивача існування поважних причин невиконання судового рішення, а застосування відповідачем штрафних санкцій є правомірним.

VI. Судові витрати

При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684 (вісімсот п`ять), 21 грн. Даний факт підтверджується платіжним дорученням від 09.05.2023 (а.с.129).

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки впродовж розгляду справи свідки не викликалися, експертизи не призначалися, суд не здійснює розподіл судових витрат. На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 268-273, 287 КАС України, суд

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ст.272 КАС України судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.