Справа № 359/3195/22
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/7/2023
Справа № 359/3195/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Івковій А.Л.,,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Милової Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Батальйону патрульної поліції м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Бабича Івана Ярославовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

31.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з даним адміністративним позовом, у якому просив суд :

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5420659, винесену БПП в м.Бориспіль УПП у Київській області старшим лейтенантом поліції Бабич Іваном Ярославовичем, рота №1, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

- судові витрати покласти на відповідача (а.с.2-3).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Щодо нього було винесено оскаржувану постанову, за змістом якої зазначено, що 26.06.2022 23:15:00 в м. Бориспіль, вулиця Головатого 70, зупинено ТЗ відповідно до п.4 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію», при перевірці документів було встановлено, що водій не має права керування ТЗ чим порушив п.2.1 «а» ПДР, тобто керування т/з особою, яка не має права керування таким т/з, а саме не пред`явив на вимогу працівника поліції документи, зазначені в п.2.1 ПДР, а саме: посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб, чим порушив п.2.4 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає, що зазначена постанова про адміністративне правопорушення є незаконною, оскільки відповідачем не були дотримані положення законодавства України щодо оформлення постанови про адміністративне правопорушення, не пред`явлено належних доказів, які б свідчили про вчинення ним правопорушення, не досліджувалися та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння ним правопорушення, внаслідок чого підлягає скасуванню. Зазначає, що його не було проінформовано про конкретну причину зупинки, а тому вимога щодо пред`явлення посвідчення водія та інших документів не мала правових підстав, оскільки він не вчиняв та не мав наміру вчиняти правопорушення, і інших підстав для перевірки документів у відповідача не було. Крім того, поліцейський розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, не дав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Вказує, що поліцейський Бондарчук О.А. склав у своєму патрульному автомобілі постанову, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, внаслідок чого відповідачем були грубо порушені вимоги ст.ст.278, 279 КУпАП.

27.06.2022 до суду надійшли пояснення Департаменту патрульної поліції (а.с.13-17), за змістом яких твердження позивача, викладені у позові, вважає хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Зазначають, шо 26.05.2022 о 23 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renaut Arkana» з номерним знаком НОМЕР_1 , в м. Бориспіль, вул. Головатого, 70, який було зупинено відповідно до п. 4 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію України» та при перевірці документів було встановлено, що водій немає права керування транспортним засобом, при перевірці документів не мав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, чим скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 3400 гривень.

Крім того, звертають увагу, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі якщо транспортний засіб перебуває у розшуку (п. 4 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»). Підставу зупинки було повідомлено Позивачу, як цього вимагає ч.3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Звертають увагу суду, що марка, модель та колір автомобіля позивача повністю збігається з оголошеним у розшук автомобілем. Зазначають, що поліцейський повідомив ОСОБА_1 про початок розгляду справи, ознайомив його з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (про це свідчить також особистий підпис в графі 8 оскаржуваної постанови).

09.02.2023 позивачем подано відповідь на пояснення Департаменту патрульної поліції (а.с.39-43)звертає увагу, що долучений до пояснень відеозапис не відображає інформацію про спосіб вимоги про зупинку транспортного засобу, а тільки фіксує складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №065220 від 26.05.2022, котрий був складений тим самим екіпажом поліції після складання оспорюваної постанови.

Ухвалою судді від 01.06.2022 було відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду (а.с.8-9).

Ухвалою суду від 24.01.2023, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.28), за клопотанням позивача в якості співвідповідача до участі у справі було залучено Департамент патрульної поліції.

Ухвалою суду від 10.02.2023 (а.с.51-53) було відмовлено у прийнятті до розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог, а саме: про визнання незаконним та скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №065220 від 26.05.2022, оскільки заявлена вимога не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити, не заперечував, що на момент зупинки транспортного засобу, яким він керував, у нього було відсутнє посвідчення водія, яке було раніше вилучене на підставі постанови суду у зв`язку з позбавленням його права керування транспортними засобами, проте строк адміністративного стягнення закінчився.

Представник відповідачів Милова Р.С. проти задоволення позову заперечувала, звертала увагу, що відповідач не мав права керувати транспортним засобом, а тому його правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

В поданій до суду 03.03.2023 заяві представник відповідача додатково зазначила про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови (26 травня 2022 року) на виконанні Управління патрульної поліції у м. Київ перебуває постанова Оболонського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Працівниками відділу адміністративної практики УПП у м. Києві були внесені відомості про позбавлення права керування ОСОБА_1 до ІПНП «Армор». Відповідно до цих відомостей строк позбавлення права керування починається з 08.02.2020 р. і закінчується 09.02.2021 р. Станом на 26 травня 2022 року ОСОБА_1 не мав діючого посвідчення водія відповідної категорії. Відповідно до даних ІПНП «Армор» його посвідчення водія серії НОМЕР_2 перебуває на збереженні у Центр ДАІ №3210.

Постановою КМУ від 8 травня 1993 р. № 340 затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, відповідно до п.20 якого: рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні. Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, переглянувши наданий представником відповідача відеозапис, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч.3 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що роти №1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції Бабичем І.Я., 26 травня 2022 року була винесена оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАО №5420659 за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.5).

Відповідно до вказаної постанові зазначено, що 26.05.2022 о 23 год. 15 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Renaut Arkana» з номерним знаком НОМЕР_1 , в м. Бориспіль, вул. Головатого, 70, зупинено відповідно до п. 4 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію України», при перевірці документів було встановлено, що водій не має права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а) Правил дорожнього руху - керування Т/З особою, яка не має права керування таким Т/З.

Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та на нього накладений штраф в розмірі 3400 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектор патрульної поліції на місці зупинки транспортного засобу (а.с.18), з якого встановлено, що позивач ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, а також відсутності в нього посвідчення водія.

При цьому в ході судового розгляду справи встановлено, що постановою судді Оболонського районного суду м.Києва від 28 січня 2020 року (справа №756/15265/19) позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.70-71).

Згідно з даними Інформаційного порталу Національної поліції «Армор» посвідчення водія НОМЕР_2 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зданий на збереження Центр ДАІ 3210 (а.с.74).

Ці обставини позивачем не заперечуються.

Згідно з вимогами ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 20 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою КМУ від 8 травня 1993 р. № 340, рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні. Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Наведені вимоги чинного законодавства свідчать про те, що на момент зупинки позивач не мав права керування транспортним засобом, оскільки не мав при собі посвідчення водія та не пройшов у встановленому порядку з метою його повернення, обов`язковий медичний огляд, а також не склав теоретичний і практичний іспит.

Суд звертає увагу, що підстави для зупинення транспортного засобу поліцейським визначені ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Як вказує представник відповідача, причиною зупинки транспортного засобу позивача було те, що транспортний засіб такої ж, як у позивача, марки, моделі та кольору перебував у розшуку (п.4 ч.1 ст.35 Закону).

Належних доказів, які б підтверджували цю обставину, суду надано не було.

У цьому зв`язку, суд вважає, що оцінка дій відповідача має надаватися з урахуванням вищенаведених положень ч.3 ст.2 КАС України.

Так, відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частина 1 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Встановлено, що оскаржувана постанова складена інспектором Батальйону патрульної поліції м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Бабич І.Я., який згідно вищенаведених вимог ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.81 (Присвоєння первинних спеціальних звань) Закону України «Про Національну поліцію», мав право розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення правил дорожнього рухуза ч.2 ст.126 КУпАП та накладати адміністративні стягнення, отже діяв у межах своїх повноважень.

Крім того, суд приймає до уваги, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідачем дотримано вимог чинного законодавства, у тому числі частин 2 та 4 статті 258 КУпАП, за змістом якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У тому числі відповідачем дотримано вимог ч.6 вказаної статті, відповідно до якої постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд дійшов переконання, що відповідачем у повній мірі дотримано вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, оскільки перед складанням постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача були заслухані пояснення водія, роз`яснено позивачу права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, який згідно з відеозаписом підтвердив, що обізнаний про свої права.

Застосований щодо позивача закон (ч.2 ст.126 КУпАП) відповідав суті скоєного адміністративного правопорушення, а застосоване адміністративне стягнення (штраф в сумі 3400 гривень) накладено в межах санкції, передбаченої вказаною статтею (в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Крім того, судом враховано що оскаржувана постанова за змістом відповідає вимогам ст.283КУпАП, у тому числі викладено суть вчиненого порушення.

Щодо доводів позивача про недотримання інспектором підстав зупинки транспортного засобу як підстави для скасування оскаржуваної постанови, суд звертає увагу, що загально відомим є той факт що зупинка транспортного засобу була здійснена працівниками поліції у комендантську годину в умовах оголошеного воєнного стану, а факт вчинення позивачем правопорушення доведений належними і допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО №5420659 від 26.05.2022, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

Визначений ст.289 КУпАП строк звернення до суду позивачем не порушений.

У силу ст.139 КАС України підстави для відшкодування понесених позивачем судових витрат відсутні, інші судові витрати по справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 74-77, 122, 123, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського Батальйону патрульної поліції м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Бабича Івана Ярославовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАО №5420659 від 26.05.2022, винесеної інспектором роти №1 Батальйону патрульної поліції м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Бабичем Іваном Ярославовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Муранова-Лесів