Справа № 500/4756/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/4756/22 пров. № А/857/7319/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області,

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року (суддя Мандзій О.П., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Тернопіль, дата складання повного тексту 22.03.2023),

в адміністративній справі №500/4756/22 за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Мельниченко Ірини Ярославівни,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області,

про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Державного кадастрового реєстратора Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Мельниченко І.Я., в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення №РВ-022 від 28.11.2022 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, державного кадастрового реєстратора Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Мельниченко Ірини Ярославівни.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області надала суду пояснення, у якому вказала про необґрунтованість вимог позивача.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення державного кадастрового реєстратора Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Мельниченко Ірини Ярославівни №РВ-022 від 28.11.2022 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилася третя особа Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, оскарживши його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до невірного застосування судом норм матеріального права, а тому вважає, що оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на помилковість висновку суду першої інстанції, що Державний кадастровий реєстратор окрім загального посилання на невідповідність поданих документів вимогам законодавства, жодним іншим чином не мотивував рішення про відмову у внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Зазначає скаржник, що відповідач прийняла спірне рішення з підстав невідповідності поданих документів законодавству, а саме підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного Кодексу України, яким встановлена заборона на розроблення документації із землеустрою під час воєнного стану. Таким чином, рішення держаного кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є вмотивованим та прийняте у відповідності до вимог ч.6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Також вказує скаржник, що судом не взято до уваги, що державним кадастровим реєстратором прийнято рішення про відмову у реєстрації земельної ділянки з підстав невідповідності документації із землеустрою вимогам підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, а не підпункту 6. Вважає апелянт, що відповідач при прийнятті оскарженого рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру діяла у межах та спосіб передбачених законодавством.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 22.03.2023, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задоволити.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Рішенням Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 23.12.2021 №224 надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,5800 га, за рахунок земель комунальної форми власності, сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с. Привороття, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (а.с. 47).

08.02.2022 позивачем укладено договір №140 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , який зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.02.2019 та має кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника №010951 (дублікат) від 19.02.2019, про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 13).

На замовлення ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0,5800 га, за рахунок земель комунальної форми власності, сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за межами населеного пункту с. Привороття, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (а.с. 18-58).

27.11.2022 через Єдиний державний портал адміністративних послуг розробник від імені позивача подав заяву про внесення відомостей до Державного земельного кадастру з долученим до неї проектом землеустрою в електронній формі та у формі електронного документу.

28.11.2022 Державний кадастровий реєстратор прийняв рішення №РВ-022 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, з підстав невідповідності електронного документу установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа. Посилаючись на пп.5 п.27 Розділу X "Перехідні положення" ЗК України із внесеними змінами згідно Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24.03.2022 №2145-IX, рекомендовано подати дану документацію на розгляд не раніше, як після скасування воєнного стану в Україні (а.с. 10, 11-12).

Не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернулася до суду із даним адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з врахуванням наступного.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру регулюються Законом України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI (далі Закон №3613-VI) та Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2010 №1051 (далі Порядок №1051).

Так, положеннями статті 9 Закону №3613-VI визначено, що внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.1).

Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки (ч.4).

Згідно ч.6 ст.9 Закону №3613-VI, Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Частиною 4 статті 24 Закону №3613-VI встановлено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Пунктом 111 Порядку №1051 передбачено, що державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки: за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці; відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки); робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку; надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування; приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі: невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Згідно пункту 15 Порядку №1051, документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, подається Державному кадастровому реєстратору, що здійснює внесення таких відомостей у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій» та у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Судом встановлено, що державному кадастровому реєстратору відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Мельниченко І.Я. за принципом випадковості надійшла на розгляд заява про державну реєстрацію земельної ділянки від 27.11.2022 №ЗВ-022 разом з доданими до неї документами, серед яких, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 орієнтовною площею 0,5800 га, що розташована за межами населеного пункту Привороття Кам`янець-Подільського району Хмельницької області з метою подальшої передачі у власність для ведення особистого селянського господарства (далі - Проект).

Відповідно до пунктів 67, 70, 73, 74, 74і, 75, 77, 78, 111 Порядку №1051 державним кадастровим реєстратором Мельниченко І.Я. здійснено перевірку поданих документів на відповідність вимогам законодавства та сформовано рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 28.11.2022 №РВ-022 а саме: невідповідність поданих документів законодавству, а саме пункту 27 підпункту 5 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Колегія суддів враховує, що підпунктом 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель від 19.10.2022 №2698-ІХ (набув чинності 19.11.2022) встановлено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене, розроблення Проекту землеустрою з метою безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, формування земельної ділянки шляхом визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру під час воєнного стану заборонено.

Як передбачено положеннями ч.6 ст.24 Закону №3613-VI, підставою для відмови у здійсненні державної земельної ділянки є: подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Як встановлено судом, державний кадастровий реєстратор відділу №2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області Мельниченко І.Я. прийняла рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 28.11.2022 №РВ-022 з підстав невідповідності поданих документів законодавству, а саме, підпункту 5 пункту 27 Перехідних положень ЗК України, яким встановлена заборона на розроблення документації із землеустрою під час воєнного стану.

З урахуванням наведеного правового регулювання та встановлених фактичних обставин справи колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що рішення держаного кадастрового реєстратора №РВ-022 від 28.11.2022 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є вмотивованим та прийняте у відповідності до вимог ч.6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Приймаючи вказане рішення, держаний кадастровий реєстратор діяв у межах повноважень та у спосіб передбачений законодавством.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що з 19.11.2022 відсутня заборона органам державної влади та органам місцевого самоврядування вживати будь-яких заходів щодо формування земельних ділянок, однак судом не взято до уваги, що державним кадастровим реєстратором прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей з підстав невідповідності документації із землеустрою вимогам пп.5 п.27 Перехідних положень Земельного кодексу України, а не підпункту 6.

Так, 06.04.2022 опубліковано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24.03.2022 №2145-IX, який набув чинності 07.04.2022. Цим Законом Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України було доповнено, зокрема пунктом 27, відповідно до якого під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється (пп.5); формування земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" підпункту 1 цього пункту, крім тих, що передаються в оренду відповідно до підпункту 2 цього пункту, забороняється (пп.6).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення та удосконалення законодавства щодо охорони земель" від 19.10.2022 №2698-ІХ, який набрав чинності 19.11.2022, виключено підпункт 6 пункту 27 Розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України, із змінами, внесеними згідно із Законом від 12.05.2022 №2247- IX, згідно з яким у період дії воєнного стану була заборона формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення, зазначених у підпункті "а" підпункту 1 цього пункту, крім тих, що передаються в оренду відповідно до підпункту 2 цього пункту, забороняється.

Однак, підпункт 5 пункту 27 Перехідних положень ЗК України викладено в наступній редакції: «безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом».

Тобто, встановлена Законом України від 24.03.2022 №2145-ІХ, а саме, підпунктом 5 пункту 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, беззаперечна заборона під час дії воєнного стану на вчиненні дій щодо розроблення документації із землеустрою Законом від 19.10.2022 №2698-ІХ не скасована.

Наведених вище обставин і норм законодавства суд першої інстанції, на жаль, не врахував, розглядаючи по суті позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного кадастрового реєстратора про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині являються обґрунтованими.

Водночас, решта доводів апеляційної скарги не мають визначального впливу на правильне вирішення судом позовних вимог у спірних правовідносинах.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з неповним встановленням обставин справи та з порушенням норм матеріального права, а відтак рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області задоволити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 березня 2023 року в адміністративній справі №500/4756/22 за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора Відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Мельниченко Ірини Ярославівни про визнання протиправним та скасування рішення скасувати і прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді О. М. Довгополов
Н. В. Ільчишин