Справа № 320/10455/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2023-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2023 року № 320/10455/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області від 26.07.2022 № 301 про скасування дозволу на імміграцію громадянину Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області від 26.07.2022 № 3407/301/1 про скасування посвідки на постійне проживання громадянину Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДМС України у місті Києві та Київській області поновити дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 16.11.2004 громадянину Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління ДМС України у місті Києві та Київській області поновити посвідку на постійне проживання № НОМЕР_1 від 04.02.2021, видану громадянину Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ним не вчинялося жодних протиправних дій на території України або на території інших держав з метою створення загрози національній безпеці України, громадському порядку в Україні, а також тим, що він жодним чином не порушував прав і законних інтересів громадян України, а відтак у відповідача не було законних підстав для скасування дозволу на імміграцію в Україну задля охорони здоров`я громадян України.

Позивач також вказує, що відповідачем не виконано вимоги пункту 23 Порядку формування квоти імміграції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1983 від 26.12.2002 року, та прийнято протиправне рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну без законних на те підстав, а також за відсутності будь-якої додаткової інформації, яка б свідчила про наявність підстав, передбачених підпунктами 3, 4 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Цією ж ухвалою витребувано від позивача копії паспортів громадянина Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а від відповідача належним чином засвідчену копію особової справи громадянина Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 від 04.02.2021; копії усіх документів, які були враховані під час прийняття оскаржуваних рішень; копії оскаржуваних рішень від 26.07.2022 № 301 та від 26.07.2022 № 3407/301/1 із усіма матеріалами, на підставі яких прийняті ці рішення; копію подання Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 11.07.2022 №3245/55/125/01-2022, з усіма доданими до нього документами; письмові пояснення про те, чи витребовував відповідач від Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України чи інших органів додаткову інформацію; письмові пояснення про те, чи було запрошено позивача для надання пояснень; докази направлення позивачу рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну.

Крім того, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 витребувано від Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України копію подання Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 11.07.2022 №3245/55/125/01-2022 про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання громадянину Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з усіма доданими до нього документами; докази виїзду з території України громадянина Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , «з метою проведення конспіративних зустрічей з проросійськи налаштованими особами, а саме вихідцями з республіки чечня, російської федерації, наближеними до президента зазначеного вище суб`єкта російської федерації рамзана кадирова, які ймовірно готуються до вчинення протиправної діяльності, направленої на дестабілізацію громадського порядку в Україні, шляхом підбурення до масових безпорядків, організації масових протестів та заколотів, які можуть призвести до підриву державності, та направлені на повалення державного ладу України» (цитата зі спірного рішення); документально підтверджені докази про те, що «у ході проведення оперативно-розшукової діяльності було встановлено, що ОСОБА_1 має намір прибути до міста Києва, де шляхом підбурення кримінальних елементів, насамперед вихідців з російської федерації та близьких їм осіб, планує створити масові протести з метою виправдання проведення військової агресії з боку російської федерації проти України» (цитата зі спірного рішення); документально підтверджені письмові пояснення щодо наявних чи таких, що були наявні на момент складання подання від 11.07.2022 №3245/55/125/01-2022, кримінальних проваджень, пов`язаних з громадянином Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 також витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетинання громадянином Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 від 04.02.2021; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) державного кордону України протягом 2022-2023 років дата перетинання, напрямок в`їзду-виїзду, назва контрольно-пропускного пункту тощо.

На виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 Адміністрація Державної прикордонної служби України повідомила суд про неможливість проведення однозначної ідентифікації запитуваної особи.

Від Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив про правомірність прийнятих ним рішень та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач, зокрема, вказує, що підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про скасування дозволу на імміграцію в Україні та скасування посвідки на постійне проживання стало подання УСР в м. Києві ДСР НП України, що відповідає вимогами статті 12 Закону України "Про імміграцію".

Разом із відзивом на позовну заяву Центральним міжрегіональним управлінням ДМС України у місті Києві та Київській області надано до суду копію матеріалів особової справи позивача та витребувані ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 копії документів.

До суду також надійшло клопотання Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, в обґрунтування якого зазначено, що оскільки питання про скасування дозволу на імміграцію та скасування посвідки на постійне проживання позивачеві ініційоване Управлінням стратегічних розслідувань в м. Києві, рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси та обов`язки останнього.

Відповідно до часини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Перевіривши зазначені у заявленому клопотанні доводи на предмет їх відповідності вище викладеній нормі та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність доцільності залучення Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, оскільки суд не вбачає підстав вважати, що рішення у справі може вплинути на права та обов`язки останнього, а спірні правовідносини виникли виключно між ОСОБА_1 та Центральним міжрегіональним управлінням ДМС України у місті Києві та Київській області, які є сторонами у даній справі.

Відтак, правові підстави для задоволення клопотання Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області про залучення Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, відсутні.

Позивач у відповіді на відзив Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області вказує на законність отримання ним дозволу на імміграцію в Україні та посвідки на постійне проживання в Україні. Водночас, на думку позивача, оскаржувані рішення є протиправними, оскільки прийняті за відсутності інформації, яка б свідчила про наявність підстав, передбачених підпунктами 3, 4 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію", а також з порушеннями права позивача на надання пояснень стосовно порушеного питання про скасування дозволу на імміграцію.

На виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 позивачем надано копію паспорта громадянина Азербайджанської Республіки, ІНФОРМАЦІЯ_1 . З приводу паспорта громадянина російської федерації позивач повідомив суд про втрату ним вказаного документу та про те, що він не звертався до відповідних органів щодо його поновлення.

Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 направило до суду матеріали, зокрема, рапорт оперуповноваженого 2-го відділу УСР в м. Києві ДСР НП України лейтенанта поліції Ярослава Яремчука.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

З матеріалів особової справи №110279 вбачається, що громадянин Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неповнолітнім, отримав дозвіл на імміграцію в Україну 16.11.2004, наданий УГІРФО ГУМВС України в м. Києві, разом з матір`ю ОСОБА_2 , відповідно до пункту 6 частини другої статті 4 Закону України «Про імміграцію», оскільки ОСОБА_2 є дружиною іммігранта ОСОБА_3 .

На підставі вказаного рішення позивач 15.11.2004 вперше був документований посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_3 .

У порядку обміну ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області позивач документований посвідкою на постійне проживання № НОМЕР_1 від 04.02.2021, виданою Управлінням з питань тимчасового та постійного проживання іноземців та осіб без громадянства Центрального міжрегіонального управління міграційної служби у місті Києві та Київській області ДМС України, запис 278, дата закінчення строку дії: 03.02.2031 року, підстава видачі: 02/06 (02/06 - батьки, чоловік (дружина) іммігранта та його неповнолітні діти).

До Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області надійшло подання Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 11.07.2022 № 3245/55/125/01-2022 про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання громадянину Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , оскільки останній становить загрозу охорони громадського порядку, а також охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

З матеріалів справи також вбачається, що за наслідком розгляду подання Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відповідачем складено висновок за результатами розгляду подання про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , який затверджений т.в.о. начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області 26.07.2022, яким вважається за доцільне скасувати рішення УГІРФО ГУМВС України в м. Києві від 16.11.2004 про надання дозволу на імміграцію громадянці Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_2 разом з дітьми, у частині надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 ; скасувати, визнати недійсною та такою, що підлягає вилученню та знищенню, видану на підставі цього дозволу у порядку обміну посвідку на постійне проживання № НОМЕР_1 від 04.02.2021.

Крім того, за результатами розгляду висновків щодо скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_3 та його сину ОСОБА_1 Департамент у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України підтримав проєкти висновків про скасування дозволів на імміграцію зазначеним іноземцям та рекомендував їх до затвердження.

26.07.2022 Центральним міжрегіональним управлінням ДМС України у місті Києві та Київській області прийнято рішення № 301 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, виданого громадянину ОСОБА_1 16 листопада 2004 року.

26.07.2022 Центральним міжрегіональним управлінням ДМС України у місті Києві та Київській області прийнято рішення № 3407/301/1 про скасування посвідки на постійне проживання громадянину Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 .

Вважаючи рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов`язки, що і громадяни України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - Закон № 3773-VI), який також встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до положень пунктів 6, 7, 17 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні; посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України (ч. 1 ст. 3 Закону № 3773-VI).

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначає Закон України "Про імміграцію" від 07.06.2011 №2491-III (далі - Закон №2491-III).

У розумінні положень статті 1 Закону №2491-ІІІ (тут і далі - у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) імміграцією є прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрантом є іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання; квотою імміграції - це гранична кількість іноземців та осіб без громадянства, яким передбачено надати дозвіл на імміграцію протягом календарного року; дозволом на імміграцію є рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Відповідно до статті 4 Закону №2491-ІІІ дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції.

Квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріях іммігрантів:

1) діячі науки та культури, імміграція яких відповідає інтересам України;

2) висококваліфіковані спеціалісти і робітники, гостра потреба в яких є відчутною для економіки України;

3) особи, які здійснили іноземну інвестицію в економіку України іноземною конвертованою валютою на суму не менше 100 (ста) тисяч доларів США;

4) особи, які є повнорідними братом чи сестрою, дідом чи бабою, онуком чи онукою громадян України;

5) особи, які раніше перебували в громадянстві України;

6) батьки, чоловік (дружина) іммігранта та його неповнолітні діти;

8) особи, які безперервно проживали на території України протягом трьох років з дня встановлення їм статусу особи, яка постраждала від торгівлі людьми;

9) особи, які прослужили у Збройних Силах України три і більше років.

Дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається:

1) одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України;

2) особам, які є опікунами чи піклувальниками громадян України, або перебувають під опікою чи піклуванням громадян України;

3) особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням;

4) особам, імміграція яких становить державний інтерес для України;

5) закордонним українцям, подружжям закордонних українців, їх дітям у разі їх спільного в`їзду та перебування на території України;

6) особам без громадянства, які проживали на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання протягом двох років з дня визнання їх особами без громадянства.

Судом встановлено, що позивач, будучи неповнолітнім, отримав дозвіл на імміграцію в Україну разом з матір`ю ОСОБА_2 відповідно до пункту 6 частини другої статті 4 Закону України "Про імміграцію", оскільки ОСОБА_2 є дружиною іммігранта ОСОБА_3 .

Підстави для скасування дозволу на імміграцію визначені статтею 12 Закону №2491-III.

Так, дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію, визначено Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 №1983 (далі - Порядок №1983).

У силу положень пункту 21 Порядку №1983 дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Відповідно до абзацу 2 пункту 22 Порядку №1983 визначено, що у разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України Про імміграцію, що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Згідно із вимогами пунктів 23-25 Порядку №1983 ДМС територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також у разі необхідності запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію.

Копія рішення про скасування дозволу на імміграцію видається не пізніше як у тижневий строк з дня його прийняття особі, стосовно якої прийнято таке рішення, під розписку чи надсилається рекомендованим листом.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Рішення ДМС, територіальних органів і підрозділів, інших органів виконавчої влади, які в межах своєї компетенції зобов`язані забезпечувати провадження у справах з питань імміграції, а також дії чи бездіяльність їх посадових та службових осіб можуть бути оскаржені відповідно до законодавства. У цьому разі провадження у справах з питань імміграції припиняється до прийняття відповідного рішення.

Аналіз вищезазначених положень Закону №2491-III та Порядку №1983 дає суду підстави дійти висновку, що дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу за наявності підстав, передбачених статтею 12 Закону №2491-III, зокрема, у разі коли дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні та скасування такого дозволу є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України. При цьому ініціатором питання про скасування дозволу на імміграцію, серед іншого можуть бути органи Національної поліції на підставі обґрунтованого подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону №2491-III, яке вивчається ДМС, його територіальними органами і підрозділами.

З матеріалів справи вбачається, що питання щодо скасування позивачу дозволу на імміграцію порушено Управлінням стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в поданні від 11.07.2022 № 3245/55/125/01-2022.

У поданні зазначено про те, що відповідно до Стратегії боротьби з організованою злочинністю, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 №1126-р, в умовах складного безпекового середовища навколо України та криміногенної ситуації всередині держави, за результатами реалізації отриманої оперативної інформації, встановлено громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має посвідку на постійне місце проживання на території України № НОМЕР_4 від 05.02.2021 року, що видана органом 8014 ГУДМС України в м. Києві, та який покинув територію України з метою проведення конспіративних зустрічей з проросійськи налаштованими особами, а саме вихідцями з Республіки Чечня Російської Федерації, наближеними до президента зазначеного вище суб`єкту РФ ОСОБА_4 , які можливо готуються до вчинення протиправної діяльності, направленої на дестабілізацію суспільної політичної ситуації в Україні шляхом підбурення до масових безпорядків, організацію масових протестів, які можуть призвести до підриву державності та направлені на повалення державного ладу в Україні.

Крім того, у поданні вказується, що у ході проведення оперативно-розшукової діяльності встановлено, що громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 має намір прибути до м. Києва, де шляхом підбурення вихідців з Російської Федерації проживаючих в регіоні та близьких їм осіб планує створити масові акції протесту з метою виправдання проведення агресії з боку Російської Федерації проти України.

Таким чином, як вказано в поданні, зазначене може призвести до чисельних порушень громадського порядку та дестабілізацію в середині держави, тим самим призвести до порушень конституційних прав громадян України та інших осіб, які тимчасово чи постійно проживають в Україні.

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що громадянин ОСОБА_1 становить загрозу охорони громадського порядку, а також охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, керуючись пунктами 21, 22 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 №1983, пунктами 3 та 4 частини першої статті 12 Закону України "Про імміграцію", пунктом 64 Порядку оформлення, Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України визнало за доцільне прийняти рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання позивача.

За наслідком розгляду подання Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відповідачем складено висновок за результатами розгляду подання про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 , який затверджений т.в.о. начальника Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області 26.07.2022, яким вважається за доцільне скасувати рішення УГІРФО ГУМВС України в м. Києві від 16.11.2004 про надання дозволу на імміграцію громадянці Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_2 разом з дітьми, у частині надання дозволу на імміграцію в Україну ОСОБА_1 ; скасувати, визнати недійсною та такою, що підлягає вилученню та знищенню, видану на підставі цього дозволу у порядку обміну посвідку на постійне проживання №900049937 від 04.02.2021.

Суд звертає увагу, що згідно із пунктами 3, 6, 9, 10 статті 1 Закону "Про національну безпеку" від 21.06.2018 № 2469-VIII (далі - Закон № 2469-VIII) громадська безпека і порядок - захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина, забезпечення яких є пріоритетним завданням діяльності сил безпеки, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та громадськості, які здійснюють узгоджені заходи щодо реалізації і захисту національних інтересів від впливу загроз; загрози національній безпеці України - явища, тенденції і чинники, що унеможливлюють чи ускладнюють або можуть унеможливити чи ускладнити реалізацію національних інтересів та збереження національних цінностей України; національна безпека України - захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз; національні інтереси України - життєво важливі інтереси людини, суспільства і держави, реалізація яких забезпечує державний суверенітет України, її прогресивний демократичний розвиток, а також безпечні умови життєдіяльності і добробут її громадян.

Частиною 3 статті 3 Закону № 2469-VIII визначено, що фундаментальними національними інтересами України є: 1) державний суверенітет і територіальна цілісність, демократичний конституційний лад, недопущення втручання у внутрішні справи України; 2) сталий розвиток національної економіки, громадянського суспільства і держави для забезпечення зростання рівня та якості життя населення; 3) інтеграція України в європейський політичний, економічний, безпековий, правовий простір, набуття членства в Європейському Союзі та в Організації Північноатлантичного договору, розвиток рівноправних взаємовигідних відносин з іншими державами.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 58/2023 від 06.02.2023.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, у розрізі фактичних обставин справи, зважаючи на підстави, які були вказані у поданні Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну, та докази, надані Управлінням на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 07.04.2023, а саме: рапорт оперуповноваженого 2-го відділу УСР в м. Києві ДСР НП України лейтенанта поліції Ярослава Яремчука, суд визнає обґрунтованими доводи відповідача щодо наявності правових підстав, визначених пунктами 3, 4 частини першої статті 12 Закону №2491-III для скасування позивачу дозволу на імміграцію в України.

Доводи позивача щодо відсутності обґрунтованості підстав для скасування дозволу на імміграцію, визначених пунктами 3, 4 частини першої статті 12 Закону №2491-III, визнаються судом необґрунтованими, оскільки, обставини, які викладені у поданні, у взаємозв`язку із положеннями Конституції України, Закону № 2469-VIII, а також зважаючи на введення в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" (з урахування строків продовження воєнного стану в Україні), на думку суду, є достатніми для прийняття рішення про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну.

Суд також визнає необґрунтованим посилання позивача на порушення відповідачем абзацу 2, 3 пункту 23 Порядку №1983, адже останніми встановлено строки повідомлення суб`єктом владних повноважень особи про прийняте рішення щодо скасування дозволу на імміграцію, порушення яких, у свою чергу, не є та не може бути підставою для скасування такого рішення.

Окрім цього, суд також відхиляє посилання позивача на порушення його права щодо надання пояснень стосовно порушеного питання про скасування дозволу на імміграцію, адже пункт 23 Порядку №1983 не вимагає від ДМС, територіальних органів і підрозділів в обов`язковому порядку запрошувати іммігранта для надання пояснень щодо порушеного питання про скасування дозволу на імміграцію.

Разом з тим, суд критично сприймає посилання позивача на неврахування відповідачем довідки за результатами перевірки матеріалів справи про надання дозволу на імміграцію/залишення на постійне проживання та документування посвідкою на постійне проживання від 03.02.2021, оскільки така складена за результатами перевірки матеріалів справи позивача актуальними на дату її проведення. Водночас, обставини, які вказані, зокрема, у поданні Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну, та які вплинули на прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію, мали місце у липня 2022 року.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області від 26.07.2022 № 301 про скасування дозволу на імміграцію громадянину Азербайджанської Республіки та російської федерації ОСОБА_1 .

Окремо суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 21.04.2023 у справі №640/20732/22 відмовлено повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 , батьку позивача, з аналогічних підстав.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасувати рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області від 26.07.2022 №3407/301/1 про скасування посвідки на постійне проживання, а також зобов`язання відповідача її поновити суд зазначає таке.

Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321 (далі - Порядок №321), згідно із пунктом 1 розділу I якого Посвідка на постійне проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Згідно із підпунктом 4 пункту 64 Порядку №321 посвідка скасовується територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі скасування дозволу на імміграцію в Україну відповідно до статті 12 Закону України Про імміграцію.

Відповідно до пунктів 65-67 Порядку №321 рішення про скасування посвідки приймається керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування.

Копія рішення про скасування посвідки видається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства під розписку або надсилається їм рекомендованим листом не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дня його прийняття.

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби.

Відповідно до приписів підпункту 4 пункту 72 Порядку №321 посвідка вилучається, визнається недійсною та знищується у разі скасування посвідки.

Враховуючи те, що в ході розгляду даної адміністративної справи не встановлено правових підстав для скасування рішення Центрального міжрегіонального управління ДМС України у місті Києві та Київській області від 26.07.2022 № 301 про скасування позивачу дозволу на імміграцію в України, суд не вбачає підстав для скасування спірного рішення від 26.07.2022 №3407/301/1 про скасування позивачу посвідки на постійне проживання та зобов`язання відповідача поновити посвідку на постійне проживання, оскільки такі вимоги є похідними.

Отже, беручи до уваги викладене вище у сукупності, за наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач обґрунтовано та правомірно прийняв оскаржувані рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання позивача.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати в цьому випадку стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 77, 132, 139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.