Справа № 383/1142/23
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/1142/23
Номер провадження 2-а/383/12/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі

головуючої судді Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання Зербул С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу№383/1142/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 з вказаним адміністративним позовом до відповідача, посилаючись на те, щопостановою начальника Кропивницького районного центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 №31 від 08.06.2023 року за справою про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП, її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 8500,00 грн за те, що начебто вона грубо порушила положення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та вимоги Постанови Кабінету Міністрва України від 30.12.2022 року №1487, а саме відсутність документів щодо ведення військового обліку. Вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення вона не була присутня. Оскаржувану постанову отримала лише 07.07.2023 року засобом поштового зв`язку. До цього часу їй не було відомо про існування та зміст даної постанови, а тому вона не могла раніше звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. За таких обставин просить суд визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду з даним позовом та поновити вказаний строк. Своє вини у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП не визнає, вважає, що вищезазначена постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Згідно постанови її притягнуто до відповідальності за начебто грубе порушення ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та вимог Постанови КМУ від 30.12.2022 року №1487, а саме відсутність документів щодо ведення військового обліку. Згідно з ч.5 ст.34 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», персональний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місце їх роботи або навчання та покладається на керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади, інших державних органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності. Тобто, положення ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» не містять норми про те, що фізична особа підприємці зобов`язанні вести військовий облік. На цій підставі вона не порушувала вказаного Закону, а тому в її діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення. Крім того, за правопорушення відповідно до ч.2 ст.210-1 КУпАП передбачене накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від трьохсот до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Як вбачається зі змісту постанови №31 від 08.06.2023 року на позивача, як на громадянку, а не ФОП ОСОБА_1 посадову особу накладено штраф у розмірі 8500,00 грн. Натомість максимальний розмір штрафу для громадян за ч.2 ст.210-1 КУпАП складає 5100,00 грн. Тобто на неї накладено штраф у більшому розмірі ніж це передбачено санкцією ч.2 ст.210-1 КУпАП для громадян, що додатково вказує на незаконність оскаржувальної постанови.

З наведених підстав позивач просить скасувати постановупро накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 08червня 2023 року № 31.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника Кропивницького районного територіального центу комплектування та соціальної підтримки в Кіровоградській області до суду надійшов відзив, який обґрунтовують тим, щовійськовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому КМУ (відповідно ч.5 ст.33 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ від 30.12.2022 року за №1487, визначено механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності. Організація військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях покладається на відповідних керівників. Обов`язки з ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях покладається на працівників служби персоналу, служби управління персоналом. Вказують, що на підставі розпорядження начальника Кропивницької районної військової адміністрації від 07.02.2023 року №20-Р «Про затвердження нових складів комісій з питань перевірки стану організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів на території району», «Про проведення позапланових перевірок стану організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів в органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, та організаціях району у червні 2023 року» від 05.06.2023 року №126-р, за приписом Кропивницької районної військової адміністрації від 05.06.2023 року №01-23/404/1 від 06 червня 2023 року, була проведена перевірка стану військового обліку ФОП « ОСОБА_1 » згідно «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року. Мета перевірки стан організації та якість ведення військового обліку людських ресурсів, законність бронювання військовозобов`язаних за підприємством на період мобілізації та на воєнний час. За результатами перевірки складено акт №29/3/23 від 06.06.2023 року. Під час перевірки ФОП « ОСОБА_1 » було виявлено, що під час прийняття на роботу, призовникам, військовозобов`язаним, резервістам не доводяться правила війського обліку під особистий підпис. Перевіркою виявлено, що ФОП « ОСОБА_1 » персональний військовий облік взагалі не ведеться, чим порушено приписи п.37 Порядку. Наказ в ФОП « ОСОБА_1 » про призначення відповідальної особи з ведення військового обліку відсутній. В разі відсутності відповідальної особи, обов`язки з ведення персонального обліку покладається на директора. Враховуючи викладене, громадянка ОСОБА_1 , як керівник ФОП « ОСОБА_1 » щодо ведення військового обліку, своїми винними протиправними діями/бездіяльністю порушила законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. На підприємстві ФОП « ОСОБА_1 » не створено належних умов для виконання військового обов`язку згідно із законодавством. В діях/бездіяльності громадянки ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП. На цій підставі просять відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.21-26).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення було винесено постанову начальником Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_3 від 08 червня 2023 року за №31 щодо притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено на неї штраф у сумі 8500,00 грн (а.с.11).

Поряд з цим зі змісту постанови вбачається, що під час перевірки стану ведення військового обліку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , комісія виявила грубе порушення ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року за №1487, а саме відсутність будь яких документів щодо ведення військового обліку.

Постанову начальника Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №31 від 08.06.2023 року за справою про адміністративне правопорушення,позивач отримала засобами поштового зв`язку 07.07.2023 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із урахуванням приписів ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 1, ч.2 ст.3 Конституції України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6 Конституції України).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

При вивченні матеріалів заяви, судом встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, як громадянина, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке вчинено в особливий період, що в судовому засіданні підтверджується оскаржуваною постановою.

Згідно змісту оскаржуваної постанови, у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 під час перевірки стану ведення військового обліку було встановлено комісією грубе порушення ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року за №1487, а саме відсутність будь яких документів щодо ведення військового обліку.

Однак будь-яких даних про те, що у фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 є наймані працівники, у зв`язку з чим, на думку відповідача, він має обов`язок вести військовий облік призовників і військовозобов`язаних, суду не надано.

Відповідно до пункту 34 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» державні органи, підприємства, установи та організації ведуть персональний облік призовників і військовозобов`язаних за місцем їх роботи. Ведення військового обліку фізичною особою-підприємцем не передбачено

Водночас, КУпАП не передбачає адміністративної відповідальності для фізосіб-підприємців ані за неподання до військкоматів списків працівників, які підлягають приписці до призовних дільниць, ані за прийом на роботу працівників, які не перебувають на військовому обліку за місцем проживання, ані за незабезпечення сповіщення про виклик у військкомат.

Також в постанові №31 за справою про адміністративне правопорушення від 08.06.2023 року про притягнення позивача за ч.2 ст.210-1 КУпАП не зазначено саме який пункт, частину та статтю ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року за №1487» порушено позивачемта не вказано, що ОСОБА_1 була присутня чи відсутня під час розгляду справи.

Частиною другою статті 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Тобто, зазначена норма носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Як вбачається з оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутність будь яких документів щодо ведення військового обліку в особливий період шляхом порушення ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487.

Згідно з ч.5 ст.34 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», персональний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності.

Положення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», не містять норми про те, що фізичні особи підприємці зобов`язані вести військовий облік.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року за №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не встановлено обов`язку щодо ведення військового обліку фізичною особою підприємцем.

Тобто серед переліку тих, хто повинен вести військовий облік, відсутні підприємці, тому що вони не є юридичними особами. Таким чином, законодавством не передбачено ведення військового обліку фізособою-підприємцем.

Крім того, як вбачається з оскаржувальної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КупАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, але матеріали постанови не містять інформації про притягнення позивача за ч.1 ст.210-1 КУпАП на протязі року, при цьомуоскаржуваною постановою на позивача, як на громадянина накладено штраф у розмірі 8500,00 грн., натомість максимальний розмір штрафу для громадян за ч.2 ст.210-1 КУпАП від двохсот до трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 5100 грн.

Представником відповідача до суду разом з відзивом на підтвердження доказів надано акт про результати перевірки організації та ведення військового обліку та бронювання військовозобов`язаних ФОП ОСОБА_1 від 06.06.2023 року, відповідно якого стан організації та ведення військового обліку та бронювання військовозобов`язаних у ФОП « ОСОБА_1 » оцінюється незадовільно. Внесено пропозиції вказати керівнику ФОП « ОСОБА_1 » на недостатній рівень організації та ведення військового обліку та бронювання військовозобов`язаних, скласти протокол про порушення за ч.1 ст.210 КУпАП та винести постанову (а.с.28-32)., але даний акт ОСОБА_1 взагалі не підписаний та отриманий іншою особою., та на підставі вказаного складено протокол №31 про адміністративне правопорушення від 06.06.2023 року, але вже як на громадянку ОСОБА_1 й не за ч.1 ст.210 КУПАП, а за ч.2 ст.210-1 КУпАП, при цьому в вказаному протоколі, в порушення ст.256 КУпАП взагалі не зазначено, який саме пункт, частину та статтю ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункт Постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року за №1487» порушено позивачем.

Вказані обставини встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів і не спростовані відповідачем.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі оцінки наданих учасниками справи доказів у їх сукупності судом встановлено, що законами, на які посилається відповідач у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, не передбачено обов`язок фізичної особи-підприємця вести військовий облік відповідно до визначеного порядку, у зв`язку з чим оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію не можна вважати законною і обґрунтованою.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 08 червня 2023 року №31 є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань зКропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримкина користь позивача судові витрати в розмірі 536,80грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 280, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72-77, 139, 194, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову начальника Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Чижми Олександра Васильовича №31 від 08.06.2023 року за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП України скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в розмірі 536,80грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в місті Києві від 19.11.1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Кропивницький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, , місцезнаходження: вул.Кільцева, 3-А, м.Кропивницький, Кіровоградська область, п.і.25014.

Повний текст рішення складено 20.07.2023 року.

Суддя І.М. Адаменко