Справа № 160/551/22
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2023-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 липня 2023 року

Київ

справа №160/551/22

адміністративне провадження №К/990/24494/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 160/551/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Криворізький ремонтно-механічний завод» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2023 до суду втретє надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - ГУ ДПС, скаржник), направлена поштою 05.07.2023.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене 06.02.2023, повний його текст складено 08.02.2023, відповідно, останнім днем його оскарження було 10.03.2023, проте, касаційну скаргу направлено до суду лише 05.07.2023, тобто з пропуском строку, встановленого для цього.

ГУ ДПС заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивована тим, що вперше касаційну скаргу було подано в межах строку, передбаченого КАС України, а повторне звернення відбулося в межах тридцяти днів.

Проаналізувавши зміст клопотання, колегія суддів позбавлена можливості його вирішити, виходячи з такого.

Судом встановлено, що вперше касаційна скарга направлена до суду поштою 08.03.2023. Верховний Суд ухвалою від 20.03.2023 залишив касаційну скаргу без руху і установив десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги - сплати судового збору в сумі 49620 грн). Ухвалою від 18.04.2023 Верховний Суд касаційну скаргу повернув, оскільки виявлений недолік не був усунутий. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 18.04.2023 о 19:49.

Вдруге касаційну скаргу ГУ ДПС направило до суду поштою 17.05.2023, тобто майже через місяць з дня отримання ухвали про повернення вперше поданої касаційної скарги. Верховний Суд ухвалою від 06.06.2023 її повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі. Суд зазначив, що апеляційний суд під час ухвалення судового рішення врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, від 22.09.2020 у справі №520/8836/18, від 22.09.2020 у справі №520/8836/18, від 06.07.2022 у справі №360/1182/21, від 27.04.2022 у справі №140/1846/21, від 22.02.2022 у справі №420/12859/21, від 28.10.2022 у справі №600/1741/21-а, від 12.10.2022 у справі №160/24072/21, від 01.09.2022 у справі № 640/16093/21, від 17.05.2022 у справі № 520/592/21, від 15.04.2022 у справі № 160/5267/21, тоді як скаржником не спростовано правильність врахування судами такої правової позиції. Верховний Суд звернув увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду. Скаржник повинен зазначити висновок щодо застосування якої норми права в ній викладено, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Також суд зазначив, що касаційна скарга не містить належного обґрунтування у чому саме полягає неправильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, які саме норми процесуального права порушені, висновок Верховного Суду щодо питання застосування яких саме норм права слід врахувати або відсутній, а також не обґрунтовано подібність правовідносин. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ДПС отримало через підсистему «Електронний суд» 07.06.2023 о 12:23.

Втретє касаційну скаргу ГУ ДПС направило поштою 05.07.2023, тобто майже через місяць з дня отримання ухвали про повернення вдруге поданої касаційної скарги. Водночас зміст втретє поданої касаційної скарги є майже ідентичним її попереднім редакціям. Скаржник лише зазначив, що обставини справ, на висновки Верховного Суду у яких послався апеляційний суд, є відмінними від обставин цієї справи.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження ГУ ДПС не обґрунтовує необхідність таких проміжків часу для приведення касаційної скарги відповідно до вимог КАС України.

Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Однак, доводів про наявність таких поважних причин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не містить.

Водночас слід зазначити, що за усталеною позицією Верховного Суду недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання визначених законодавством завдань.

Посилання скаржника, що повторне звернення відбулося в межах тридцяти днів колегія суддів вважає недоречними, адже КАС України не встановлює такого строку.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, у якій зазначити поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.

2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналогічно попереднім касаційним скаргам у поданій втретє міститься посилання на пункти 1 і 3 частини четвертої статті 328 КАС України. На переконання ГУ ДПС суди попередніх інстанцій не враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати від 08.09.2021 у справі №816/228/17, згідно з яким підставою для скасування податкових повідомлень-рішень є не будь-які порушення, а лише ті, які об`єктивно вплинули на висновки податкового органу за результатами проведеної перевірки.

Як вбачається зі змісту судових рішень, підставою для задоволення позовних вимог став висновок судів про протиправність призначеної відносно позивача перевірки, оскільки наказ про її проведення видано на підставі Постанови КМУ №89, в той час як був чинним і незміненим пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яким введено мораторій на проведення відповідної документальної перевірки. Зазначене порушення є істотним і тягне за собою наслідок у вигляді скасування податкових повідомлень-рішень. Обґрунтовуючи свої висновки, суди попередніх інстанцій послалися на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 22.02.2022 (справа №420/12859/21), від 17.05.2022 (справа № 520/592/21), від 15.04.2022 (справа № 160/5267/21), від 27.04.2022 (справа № 140/1846/21) від 06.07.2022 (справа № 360/1182/21), від 01.09.2022 (справа № 640/16093/21), від 12.10.2022 (справа № 160/24072/21), від 28.10.2022 (справа №600/1741/21-а).

У касаційній скарзі зазначено, що предметом спору у справах №140/1846/21, №420/12859/21, №520/592/21, №160/5267/21, №600/1741/21 було скасування наказів на проведення перевірки, натомість предметом спору у справі № 160/551/22 - скасування податкових повідомлень- рішень. ГУ ДПС зазначає, що підстави позову та зміст позовних вимог у справі № 160/551/22 зводяться до незгоди позивача з висновками акта перевірки податкового органу від 17.08.2021 №2857/04-36-07-20/, на підставі якого були винесені податкові повідомлення-рішення. Однак, цей акт перевірки не розглядався Верховним Судом, а фактичні обставини у справі № 160/551/22 судами взагалі не встановлювались.

Слід зазначити, що усім приведеним у касаційній скарзі доводам Верховний Суд вже неодноразово надавав правову оцінку: зокрема, але не виключно, постанови від 28.12.2022 у справі №420/22374/21, від 28.12.2022 у справі №160/14248/21. В тому числі Верховний Суд звертав увагу, що різниця у предметі спору у справі, у якій подано касаційну скаргу, зі справами, які були предметом розгляду Верховним Судом у справах №420/12859/21 і №140/1846/21, не змінює того, що правовідносини у справах є подібними з різницею лише у часі (етапі) реалізації права платниками податків на оскарження дій контролюючого органу, пов`язаних із призначенням перевірки на підставі положень постанови КМУ № 89. У справі, у якій подано касаційну скаргу, реалізація права на оскарження дій контролюючого органу відбулася вже після фактичного проведення перевірки і прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а у вищенаведених справах, які були предметом розгляду Верховним Судом - до моменту її проведення.

У зазначених постановах Верховний Суд також зазначав, що у приведеному скаржником висновку Великої Палати Верховного Суду не йдеться про те, що підтвердження обґрунтованості висновків по суті виявлених порушень за результатами проведеної перевірки нівелює правове значення та наслідки всіх процедурних порушень, допущених контролюючим органом під час призначення та/або проведення перевірок. Разом з тим постанова Великої Палати Верховного Суду не містить визначення конкретних критеріїв, за яких допущені контролюючим органом процедурні порушення є такими, що впливають або об`єктивно можуть впливати на висновки, здійснені за наслідками перевірки. Відповідно, оцінка заявлених (виявлених) процедурних порушень здійснюється судом в кожній конкретній справі.

У розвиток зазначеного правового підходу до оцінки виявленого порушення щодо підстави для проведення перевірки Верховний Суд висловив позицію, що перевірка під час дії мораторію, встановленого пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, є такою, що не породжує правових наслідків, оскільки така перевірка не повинна була відбутися в силу закону.

Отже, приведене скаржником обґрунтування не є достатнім для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Щодо визначеного ГУ ДПС пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, слід зазначити, що ця підстава для касаційного оскарження судових рішень вмотивована відсутністю висновку Верховного Суту з питання застосування статті 139 ПК України і наведена у контексті правомірності висновків контролюючого органу, викладених в Акті перевірки, які стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень.

Однак, суди попередніх інстанцій не перевіряли висновки контролюючого органу по суті виявлених порушень, відповідно, є підстави вважати, що у цій частині обґрунтування касаційної скарги приведено безвідносно до висновків судів попередніх інстанцій.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 329-330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2023 у справі № 160/551/22 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, у якій вказати поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень;

- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон І.А. Васильєва В.П. Юрченко