Справа № 160/10495/23
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу(недоїмки) від 02.02.2021 року № Ф-3982-23-У у розмірі 8 599,41 грн.
зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести зміни в інтегровану картку платника № 71040000 «Для фізичних осіб-підприємців» на імя ОСОБА_1 , як фізичну особу-підприємця, звільнену від сплати єдиного внеску та скасувати недоїмку.
На обґрунтування позову позивач зазначив, що він звільнений від обов`язку сплачувати єдиний внесок, оскільки є пенсіонером за віком та інвалідом 1-ї групи, а отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 02.02.2021 року № Ф-3982-23-У, якою нараховано єдиний внесок у розмірі 8599,41 грн. є противоправною та підлягає скасуванню. Крім того, зазначив, що вимога складена з порушенням абз. 3 ч. 3 розділу 5 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 не вручена (не направлена) в 3-дений строк оскаржувану вимогу, також відсутній розрахунок боргу та не вказано, за який саме період він нарахований.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Згідно реєстраційних даних інформаційної системи Державної податкової служби України фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності, дата встановлення пенсії 07.08.2017 року. Таким чином, починаючи з 01 вересня 2017 року, позивач звільняється від сплати єдиного внеску згідно частини 4 статті 4 розділу II Закону №2464.
Так, станом на 01.06.2023 в ІКП фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 обліковується недоїмка з урахуванням часткової сплати в сумі 8599,41 грн. (в т.ч. 2014 рік (липень) - 79,25 грн., 2016 рік (квітень-грудень) - 2888,16 грн., 2017 рік (січень-серпень) - 5632,00 грн.).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
З серпня 2017 року ОСОБА_1 є пенсіонером по інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК № 720889 та пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .
Головним управління ДПС у Дніпропетровській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3982-23-У від 02.02.2021 року про сплату боргу зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені у розмірі 8599,41 грн., яка визначена станом на 20 січня 2022 року.
Позивач не погодившись вказаною вимогою відповідача звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платниками єдиного внеску є фізичні особи підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», особи, зазначені в пунктах 4 та 5-1 частини 1 цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з абзацом 1 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», для платників, зазначених в пунктах 4 (крім фізичних осіб підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5, 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
Відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Згідно з абзацом 3 частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платники єдиного внеску, зазначені в пунктах 4, 5, 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Так, відповідно до абзацу 4 частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених в пунктах 4, 5 частини 1 статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. В разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.
Згідно з частиною 12 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відповідно до частини 16 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення недоїмки, штрафів, пені не застосовується.
Отже, переліченими нормами встановлений безальтернативний обов`язок фізичної особи - підприємця регулярно сплачувати єдиний внесок з дати державної реєстрації підприємницької діяльності до дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності. При цьому в разі неотримання доходу, за будь-яких умов, єдиний внесок має бути сплачений не менше розміру мінімального страхового внеску на місяць. Звільнені від обов`язкової сплати єдиного внеску тільки фізичні особи-підприємці, які отримують пенсію або соціальну допомогу. Позивачем не надано доказів наявності права на звільнення від сплати єдиного внеску.
Відповідно до частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», орган доходів і зборів в порядку, за формою та в строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Так, згідно з абзацом 2 пункту 2 розділу Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України №449 від 25.04.2015 (далі- Інструкція), в разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та не сплачених сум єдиного внеску, такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, які зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), застосовує до такого платника штрафні санкції.
Відповідно до п. 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Пунктом 4 розділу VIІнструкції передбачено, щовимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується, у тому числі, на підставі даних інформаційної системи фіскального органу, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою, в свою чергу, є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.
Так, станом на 01.06.2023 в ІКП фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 обліковується недоїмка з урахуванням часткової сплати в сумі 8599,41 грн.(в т.ч. 2014 рік (липень) - 79,25 грн., 2016 рік (квітень-грудень) - 2888,16 грн., 2017 рік (січень-серпень) - 5632,00 грн.).
Тобто, заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 8599,41 грн виникла до набуття позивачем статусу пенсіонера та інваліда І групи, а саме до 07.08.2017 року.
Також, суд зазначає, що несвоєчасне направлення вимоги по сплаті боргу, не спростовує її обґрунтованість в частині встановлення податкових зобов`язань позивача зі сплати ЄСВ. Така обставина не може слугувати для скасування вимоги та звільнення позивача від обов`язку сплати ЄСВ, оскільки відповідно до приписів ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування та стягнення сум недоїмки не застосовується.
При цьому, самим позивачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність у нього заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у визначеному розмірі.
Особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником) така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета законодавчого запровадження збору єдиного внеску досягається за рахунок його сплати роботодавцем.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм Закону № 2464-VI був сформований Верховним Судом в постанові від 27.11.2019 у справі № 160/3114/19 та в подальшому викладений, зокрема, в постанові від 06.05.2020 року у справі № 400/1622/19.
До матеріалів справи сторонами не надано доказів на підтвердження перебування позивача в статусі найманого працівника в періоди, за які було нараховано спірну вимогу.
Посилання позивача на те, що він звільнений від сплати єдиного внеску, оскільки з 07 серпня 2017 року перебуває на пенсії по інвалідності є безпідставні, так як заборгованість зі сплати єдиного внеску виникла до призначення вказаної пенсії.
З підстав вищевказаного, суд приходить до висновку, що контролюючим органом правомірно винесено вимогу Ф-3982-23-У від 02.02.2021 року на суму 8599,41 грн. за не сплату єдиного внеску.
Водночас, відповідно до ч. 16 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені по єдиному внеску не застосовується.
Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (N 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) N 303-A, пункт 29).
Таким чином, оцінивши усі докази, що були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені судом у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 250 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев