Справа № 635/4512/18
Суддя: Стрюк Л. І.
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/4512/18
Провадження № 2-а/545/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Стрюк Л.І.

з участю секретаря Глазунової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.05.2018 заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.165-1 КУпАП. Згідно з постановою ОСОБА_1 , як самозайнята особа порушив порядок нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску за 2015-2016 рр., а саме заниження сум страхових внесків від суми чистого доходу у сумі 50 236,15 грн, чим порушив абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Вважає, що відповідачем порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесена постанова не відповідає вимогам законодавства. Постанова у справі про адміністративне правопорушення від 30.05.2018 винесена після закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Просив скасувати постанову від 30.05.2018 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн винесену заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області Праскуріним Артуром Вячеславовичем про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.165-1 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що порушення порядку нарахування і обчислення єдиного соціального внеску може відбутись в конкретному податковому періоді, та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається скоєним у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово-господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період, а саме протягом 2015-2016 років. Постанова про адміністративне правопорушення від 30.05.2018 винесена після закінчення строків накладення адміністративного стягнення. Відповідачем порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: не повідомлено позивача про дату та місце розгляду справи, постанова винесена у відсутність позивача, що призвело до порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Постанова не містить конкретного опису обставин, встановлених під час розгляду справи, та в чому полягало порушення законодавства, відповідальність за яке передбачено ст.165-1 КУпАП.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши письмові пояснення у яких посилався на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2018, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019, у справі №820/4819/18, яким позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Харківській області про скасування вимог про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій залишено без задоволення. Зазначив, що донарахування з єдиного соціального внеску та штрафні санкції сплачені позивачем, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області 30.05.2018 винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.165-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн.

Згідно з постановою ОСОБА_1 як самозайнята особа порушив порядок нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску за 2015-2016 рр., а саме заниження сум страхових внесків від суми чистого доходу у сумі 50 236,15 грн, чим порушив абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до абз.2 п.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) є платниками єдиного внеску.

Згідно з пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до п.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Положеннями частини 8 статті 9 зазначеного Закону передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пункті 4, пункті 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

За змістом частини 11 та частини 12 статті 9 Закону N 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом; єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Статтею 234-2 КУпАП передбачено, що органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані зокрема з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1).

Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до частини 1 статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявні або відсутні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2018, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.05.2019, у справі №820/4819/18, яким позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Харківській області про скасування вимог про сплату боргу та рішення про застосування штрафних санкцій залишено без задоволення.

Проаналізувавши надані сторонами доказами, суд приходить до висновку про доведеність факту порушень ОСОБА_1 вимог законодавства щодо порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 165-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Порушення порядку нарахування і обчислення єдиного соціального внеску може відбутись в конкретному податковому періоді, та не є триваючим правопорушенням, оскільки вважається скоєним у момент складання та подання відповідальною за ведення фінансово-господарської діяльності особою податкової звітності за відповідний період, а саме протягом 2015-2016 років.

Згідно з частиною 1 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а тому відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності з порушенням строків, визначених статті 38 КУпАП та на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк притягнення до відповідальності.

Відповідно до положень пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статті 38 цього Кодексу.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Подібна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2018 року у справі №242/924/17.

З огляду на те, що правопорушення, вчинене позивачем, не носить характер триваючого та на час винесення спірної постанови відповідача закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у частині 1 статті 38 КУпАП, відповідачем протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Праскуріна Артура Вячеславовича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.165-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 680 грн підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Праскуріна Артура Вячеславовича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.165-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 680 грн скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити в зв`язку з закінченням на момент винесення постанови строків накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк