Справа № 160/20223/22
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

17 липня 2023 року Справа №160/20223/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 звернулися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради, в якому позивачі просили суд:

- визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту виконавчого комітетму Покровської у місті ради щодо призупинення статусу ВПО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- поновити статус ВПО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 року адміністративний позов задоволено частков. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради від 05.07.2022 року про припинення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради поновити статус внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та призначити (відновити) допомогу на проживання внутрішньо перемішеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ від 20 березня 2022 року №332. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року в адміністративній справі №160/20223/22 залишено без змін.

28.06.2023 року ОСОБА_1 подано до Дніпропетроуського окружного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить:

- ухвалити додаткове рішення по справі №160/20223/22 від 03.03.2023 року, вказавши суму допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ від 20.03.2022 року №332.

Заява обґрунтована тим, що в самому рішенні суд не зазначив точної грошової суми, яка присуджена позивачу до стягнення. Позивач вважає, що сума, яка належить до виплати згідно з Постановою КМУ № 332, складає 75000,00 грн., враховуючи липень місяць 2023 року.

Відповідно до довідки начальника управління з організаційного забезпечення суду від 05.07.2023 року, справа №160/20223/22 після розгляду з Третього апеляційного адміністративного суду, у зв`язку з необхідністю розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, 05.07.2023 року була передана на розгляд судді Кальнику В.В.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав, за яких може бути ухвалене додаткове рішення, є вичерпним.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 26.06.2018 по справі № 818/1783/17 зазначив, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги.

Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі позовні вимоги, які не вирішені основним рішенням.

Суд також зауважує, що додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом.

Разом з тим, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення, охоплювати правовідносини, які не були спірними або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмету спору.

Позивач вважає, що рішенням суду від 03.03.2023 року не визначено способу виконання судового рішення, а саме, не зазначено точної грошової суми у рішенні.

Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено, що рішенням суду від 03.03.2023 року щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань, не ухвалено рішення.

Суд зазначає, що предметом даного спору було саме право позивачів на поновлення статусу внутрішньо переміщених осіб.

Спосіб виконання був визначений належним чином, а саме, призначити (відновити) допомогу на проживання внутрішньо перемішеним особам.

Відтак, судом було ухвалено рішення щодо кожної заявленої позовної вимоги, визначено спосіб виконання судового рішення та вирішено питання про судові витрати.

Фактично, звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, позивач заявляє нові позовні вимоги, які не були заявлені під час розгляду справи.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, після ухвалення рішення у справі, суд не наділений повноваженнями щодо розгляду додаткових вимог позивача.

В свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не позбавлений права звернутися з новим позовом до суду, у разі, якщо вважає, що його права порушені у відповідній частині.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення, визначених частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 160/20223/22 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник