Справа № 420/6837/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6837/23
УХВАЛА

19 липня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача Прокопець І.В., про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/6837/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.06.2023 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано Рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів UA500110/2023/000011/1 від 21.03.2023. Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

07 липня 2023 року до суду надійшла заява представника позивача Прокопець І.В., про ухвалення додаткового рішення яким покласти на відповідача Одеську митницю судові витрати на нотаріальний переклад митних документів.

Подана заява обґрунтована тим, що судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат пов`язаних із залученням перекладачів. Розрахунок судових витрат позивача наступний: витрати на сплату судового збору в розмірі - 2684,00 грн; витрати по нотаріальному перекладу митних документів по справі № 420/6837/23 в розмірі 2200,00 грн (Рахунок-фактура № 04/04 від 14.04.2023). Загальна сума судових витрат становить 4884,00 грн (сплата судового збору + витрати на нотаріальний переклад митних документів).

18.07.2023 до суду від відповідача надійшли (вх..№ЕС/7462/23) письмові заперечення відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення. Відповідач зазначає, що позивачем не було здійснено переклад документів під час надання їх до Одеської митниці під час здійснення митного оформлення товарів. Під час судового розгляду даної справи рішення про залучення до участі у справі перекладача не приймалося, ухвалою суду перекладач до справи допущений не був. Надання учасником справи до матеріалів судової справи письмових доказів з їх перекладом мовою, якою здійснюється адміністративне судочинство, не є тотожним поняттю залученню перекладача до справи в розумінні статті 71 КАС України. Верховний Суд, розглядаючи справу №160/7049/19 (адміністративне провадження №К/9901/6449/20) у постанові від 31 березня 2020 року вказав: «Як вбачається з рішень судів попередніх інстанцій, ухвалених за результатами розгляду адміністративного позову/апеляційної скарги, спірним питанням у справі не є мова документів, які подавались позивачем митному органу під час митного оформлення. З матеріалів справи вбачається, що переклад документів замовлений позивачем вже під час розгляду справи в суді першої інстанції та наданий суду з метою доведення своєї позиції, а понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи». Тобто, з`ясуванню підлягає обставина щодо понесення позивачем витрат на перекладацькі послуги до моменту звернення до суду з позовом чи замовлення таких послуг під час розгляду справи у суді першої інстанції з метою доведення своєї позиції. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено суду, що заявлені витрати пов`язані з судовим розглядом саме даної справи, а тому підстав для стягнення з відповідача таких витрат немає. Оскільки, документи щодо яких здійснено переклад не відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи, Одеська митниця вважає вимогу про компенсацію витрат понесених на переклад документів необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на перекладача, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною третьою статті 252 КАС України передбачено, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд зазначає, що приписами статті 139 КАС України визначено, що сторона подає докази які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, або до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (постанова Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 340/2449/19).

Відповідно до ч.3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Серед іншого, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме:

1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина 3 статті 143 КАС України);

2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням (суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина 6 статті 143 КАС України);

3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252 КАС України).

У таких випадках суд виносить додаткове рішення у порядку, визначеному статтею 252 КАС України.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять заяви позивача та/або його представника про стягнення витрат на перекладача до ухвалення судом рішення від 26.06.2023, як і доказів наявності поважних причин, що перешкоджали подати суду докази на підтвердження понесених позивачем судових витрат.

Заявник не наводить в заяві від 07.07.2023 жодного обґрунтування наявності поважних причин щодо не можливості вчасно подати суду документи на підтвердження понесених судових витрат до вирішення справи по суті.

Між тим, суд звертає увагу на те, що справа слухалась впродовж тривалого часу та представник позивача неодноразово звертався до суду з процесуальними заявами/клопотаннями.

У зв`язку з викладеним, у суду відсутні підстави для поновлення позивачу строку для подання доказів на підтвердження понесених ним витрат на залучення перекладача у справі №420/6837/23.

В своїй постанові від 12.08.2020 у справі № 340/2449/19 Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на приписи частини третьої статті 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

Також колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у постанові від 14 січня 2022 року у справі №420/7609/21 дійшла висновку, що оскільки позивачем не доведено наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі доказів судових витрат до вирішення справи по суті, то позивачем не дотримано вимоги частини сьомої статті 139 КАС і частини третьої статті 143 КАС України, а саме не своєчасно подано докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, а тому заява товариства про розподіл судових витрат на правову допомогу підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що позивачем не наведено поважних причин неможливості подання доказів витрат на залучення позивача до розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду відповідно до абз.3 ч.7 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 143, 243, 248, 250, 252, 256, 294, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача Прокопець І.В., про ухвалення додаткового рішення у справі №420/6837/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АКВАФРОСТ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення тексту судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА