Справа № 160/10841/22
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
за участі секретаря судового засіданняЯлтанець К.В.
представника позивача представника відповідачів представника третьої особи 1 представника третьої особи - 2 Сідельникової О.Л., Пашутова В.Ю. ОСОБА_3 Петренко С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву представника позивача - адвоката Сідельникової Олени Леонідівни про відвід судді за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 - військової частини НОМЕР_1 , відповідача 2 - командира військової частини НОМЕР_1 генерал - майора медичної служби ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 - Військово - медичний клінічний центр Східного регіону (на 400 ліжок) Медичних сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2 - військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправним та скасування рішення, -
21 липня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1 -Командування Медичних сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), відповідача 2 - командира військової частини НОМЕР_1 генерал - майора медичної служби ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Військово - медичний клінічний центр Східного регіону (на 400 ліжок) Медичних сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ) в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 16.08.2022 року позивач просить:
- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 генерал - майора медичної служби ОСОБА_2 що полягають у прийнятті наказу 21.06.2022 № 39 «Про результати службового розслідування», яким за порушення вимог статей 19,65, 68 Конституції України, абзацу 2 ст. 11, ст. 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, вимог наказу Міністерства оборони України від 14 червня 2012 року № 399 «Про затвердження Інструкції про порядок допуску журналістів, працівників засобів масової інформації на об`єкти Міністерства оборони України та Збройних Сил України», пунктів 714-731 Постанови КМУ від 18 грудня 2013 року № 939 «Про затвердження порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях», вимог окремого доручення командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2022 року 510/15/1918 начальнику відділу військової медицини оперативно - медичного управління військової частини НОМЕР_4 підполковнику медичної служби ОСОБА_1 , під час виконання ним обов`язків командира військової частини НОМЕР_3 , оголошено сувору догану;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 генерал - майора медичної служби ОСОБА_2 від 21.06.2022 № 39 «Про результати службового розслідування», яким за порушення вимог статей 19, 65, 68 Конституції України, абзацу 2 ст. 11, ст. 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, вимог наказу Міністерства оборони України від 14 червня 2012 року № 399 «Про затвердження Інструкції про порядок допуску журналістів, працівників засобів масової інформації на об`єкти Міністерства оборони України та Збройних Сил України», пунктів 714-731 Постанови КМУ від 18 грудня 2013 року № 939 «Про затвердження порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях», вимог окремого доручення командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2022 року 510/15/1918 начальнику відділу військової медицини оперативно - медичного управління військової частини НОМЕР_4 підполковнику медичної служби ОСОБА_1 , під час виконання ним обов`язків командира військової частини НОМЕР_3 , оголошено сувору догану;
Також, цією ухвалою суду було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Військову частину НОМЕР_3 .
В судовому засіданні 10.07.2023 року було оголошено перерву до 18.07.2023 року до 10:00 год.
Згідно частин 3, 4, 8, 11 ст. 40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Згідно з ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (абзац 2 частини 4 статті 40 КАС України).
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено ст. 36 КАС України, відповідно до частини першої якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Із системного аналізу підстав, які наведені в ст.ст.36, 37 КАС України, судом зроблено висновок про те, що особа, яка заявляє відвід судді (колегії суддів), має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді (суддів). Водночас, суд зазначає, що для того, щоб ці обставини були покладені в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.
Відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.
Відтак, суд зазначає, що незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям (рішенням) суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій.
Відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Згідно з ч. 4 ст. 39 КАС України, встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.
Суд зауважує, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».
Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».
Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України.
Тобто, про винесення в ході розгляду справи суддею Тулянцевою І.В. рішень з процесуальних питань, про які зазначає представник позивача у своїй заяві, йому було відомо задовго до того, як було подано заяву про відвід (18.07.2023 року), що спростовує факт того, що відвід заявлений з дотриманням вимог, встановлених ч. 3 ст. 39 КАС України, а вказані обставини є винятковими.
Щодо тверджень представника позивача з приводу того, що суд неодноразово надавав приференції стороні відповідачів та третім особам (на стороні відповідачів), в тому числі приймав та долучав докази подані з грубим порушенням процесуальних строків, в кожному судовому засіданні за власною ініціативою ставить на розгляд сторін питання про виклик і допит свідків на боці відповідачів, за власною ініціативою дає доручення відповідачам на збір та надання доказів по справі, натомість, від заслуховування позиції представника позивача суд ухиляється, знімає питання позивача з розгляду, що свідчить про упередженість суду в ході розгляду справи, суд зазначає наступне.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.ч.1, 2 ст. 90 КАС України).
Рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом (ч.ч.1 - 4 ст. 242 КАС України).

З системного аналізу наведених норм судом зроблено висновок про те, що з метою всебічного та об`єктивного розгляду справи та винесення законного та обгрунтованого рішення, суд має право не тільки отримувати докази у сторін, але і пропонувати сторонам надати ті чи інші докази, в тому числі і щодо допиту свідків судовому засіданні, а також збирати докази з власної ініціативи, що безумовно, не може свідчити про будь - яку упередженість та заінтересованість суду в результатах розгляду справи на користь відповідачів.

При цьому, суд зазначає, що намагання суду об`єктивно та всебічно з`ясувати обставини конкретної справи, що є предметом спору, представником позивача з надуманих підстав, наводяться як такі, що викликають сумнів у сторони позивача в неупередженості судді при розгляді справи, що також свідчить про необгрунтованість заявленого відводу.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що зазначені представником позивача - адвокатом Сідельниковою О. Л. підстави щодо відводу головуючого судді Тулянцевою І.В. з тих підстав, що судом допускається порушення процесуальних норм щодо збору та дослідженню доказів, є надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд також звертає увагу на той факт, що протягом розгляду справи в судових засіданнях, в яких приймала участь представник позивача - адвокат Сідельникова О.Л. в режимі відеоконференції, з боку суду їй неодноразово робились зауваження щодо неналежної поведінки в судовому процесі (проявляла неповагу до суду, перебиваючи та коментуючи дії головуючого під час судового засідання; коментувала пояснення представників сторін під час надання пояснень; порушувала порядок надання пояснень сторонами, та на зауваження головуючого не реагувала; не дотримувалась тактики формулювання зрозумілих для сторін, та в рамках предмету спору питань; намагалась задавати одні і тіж самі питання, що вже були з`ясовані, що призводило до того, що розгляд справи в воєнний час та в умовах об`явлення повітряних тривог, безпідставно затягувався).

За таких обставин, суд взагалі розцінює подану заяву про відвід, як намагання представника позивача - адвоката Сідельникової О.Л. здійснити вплив на суд, що є неприпустимим.

Суд також зазначає, що самого лише сумніву в неупередженості, об`єктивності судді чи наявності іншої складової поведінки/бездіяльності недостатньо для його відводу, обов`язково повинні бути підстави для цього сумніву. Натомість, позивачем не наведено та не надано жодного доказу існування обставин, які викликають реальний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в контексті статей 36 та 37 КАС України.

Обставини, якими обґрунтовує свої вимоги позивач, не свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді.

За наведених підстав та вказаних правових норм суд дійшов висновку, що заява представника позивача - адвоката Сідельникової Олени Леонідівни про відвід судді у справі №160/10841/22 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 34, 36, 37, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача - адвоката Сідельникової Олени Леонідівни про відвід судді у справі №160/10841/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1 - військової частини НОМЕР_1 , відповідача 2 - командира військової частини НОМЕР_1 генерал - майора медичної служби ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1 - Військово - медичний клінічний центр Східного регіону (на 400 ліжок) Медичних сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2 - військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складання і оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлений 18 липня 2023 року.

Суддя І.В. Тулянцева