Справа № 480/7904/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 липня 2023 р.Справа № 480/7904/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові заяву Державної податкової служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі № 480/7904/22 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «ЛАН» до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В с т а н о в и в:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі № 480/7904/22 задоволені вимоги адміністративного позову ТОВ «АГРОФІРМА «ЛАН» до Головного управління ДПС у Сумській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію судового рішення вручено ДПС України 24.02.2023 року,10:54, відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.251 КАС України (а.с.95).

07.06.2023 року відповідачем ДПС України подана апеляційна скарга на зазначене судове рішення засобами поштового зв`язку.

Одночасно з вимогами апеляційної скарги, скаржник подав заяву, в якій просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення.

В обґрунтування заяви скаржник зазначає, що 24.03.2022 року ним подано апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду в межах строку, передбаченого ст.295 КАС України. Ця апеляційна скарга була залишена без руху ухвалою суду апеляційної інстанції від 01.05.2023 року для сплати судового збору. Ухвалою суду від 17.05.2023 року скаржнику продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з моменту отримання копії ухвали суду. Копія цієї ухвали доставлена до електронного кабінету скаржника 17.05.2023 року. На виконання ухвали суду, в межах наданого строку, скаржник 25.05.2023 року подав засобами поштового зв`язку клопотання про продовження строку виконання ухвали суду, оскільки до кінця травня очікує фінансування витрат на сплату судового збору. Проте ухвалою суду від 29.05.2023 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику через несплату судового збору. Копія цієї ухвали доставлена до електронного кабінету скаржника 29.05.2023 року, 18:56. 07.06.2023 року скаржник повторно подав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку, зазначаючи, що суд апеляційної інстанції, без урахування часу для пересилання поштового відправлення, повернув йому апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 295 КАС України, учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин (ч. 3 ст. 295 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що формально підстави для задоволення заяви ДПС України відсутні, оскільки апеляційна скарга скаржником подана з пропущенням строку на її принесення, визначеним КАС України.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що однією з основних засад судочинства, визначеною п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

При цьому, КАС України одним із принципів здійснення адміністративного судочинства визначено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень суду. Даний принцип полягає в тому, що особам, які беруть участь у справі, а також іншим особам, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи чи інтереси, у випадках та порядку визначених цим Кодексом, надається право оскарження прийнятих судом рішень.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25.12.1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11 - рп/2012).

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129), (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.12.2012 року № 11 - рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007).

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі «Скорик проти України» Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції. Суд також зазначив, що мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішеннях у справі «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приходячи до висновку про задоволення заяви ДПС України у зв`язку із пропуском нею фактично семи днів строку на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів вважає, що в даному випадку застосування процесуального обмеження за своєю суттю буде свідченням необґрунтованого позбавлення заінтересованої особи права на апеляційне оскарження рішення суду, тобто права на справедливий суд.

Наведене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 року у справі № 804/243/16, відповідно до якого, вияв надмірного формалізму під час застосування норм права міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заяви скаржника про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі № 480/7904/22.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121, 293, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Державної податкової служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі № 480/7904/22 - задовольнити.

Поновити Державній податковій службі України строк на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі № 480/7904/22.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Курило Л.В. Бегунц А.О.