Справа № 620/4970/23
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/4970/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 15.04.2023 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - в/ч НОМЕР_1 , відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 06.03.2022 по 23.10.2022 у сумі 530645,20 грн. у зв`язку з пораненням;

- зобов`язати відповідача надати довідку про грошове забезпечення з урахуванням вимог абзацу п`ятого постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 06.03.2022 по 23.10.2022 у зв`язку з пораненням;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та доплатити належні йому суми додаткової винагороди у зв`язку з пораненням, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 06.03.2022 по 23.10.2022 у сумі 530645,20 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що в період з 02.03.2022 по 23.10.2022 перебував на стаціонарному лікуванні, звільненні по хворобі та відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного з отриманим пораненням під час захисту Батьківщини, що є підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Разом з тим, виплату спірної винагороди відповідачем здійснено лише за 4 дні на суму 9032,26 грн.

Ухвалою судді від 15.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано у відповідача додаткові докази по справі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, з огляду на те, що обов`язковою умовою для отримання додаткової винагороди є наявність безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за висновком (постановою) військово-лікарської комісії. Відповідно до витягів з наказів у період з 02.03.2022 по 23.10.2022 позивач на стаціонарному лікуванні перебував з 02.03.2022 по 05.03.2022, з 28.03.2022 по 30.05.2022 та з 30.06.2022 по 23.10.2022. Задокументовані підстави безперервного перебування на стаціонарному лікуванні позивача у зазначений період відсутні. Таким чином, у зв`язку з перериванням стаціонарного лікування підстави для виплати винагороди за спірний період відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд враховує таке.

Судом встановлено, що позивач у період з 04.03.2016 по 28.11.2022 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 11-16). Наказом начальника від 28.11.2022 №327 позивач виключений зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням зі служби відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я).

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 від 18.05.2022 №109/Д 02.03.2022 позивач внаслідок здійснення противником ракетних ударів по позиціям, в районі місць розташування особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті дії вибухових хвиль та розльоту уламків скла і конструкцій будівлі, отримав дифузну травму головного мозку під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, пов`язану із захистом Батьківщини, яка не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а.с. 17).

Враховуючи наведене, відповідно до наказів відповідача від 02.03.2022 №50 та від 05.03.2022 №53 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна лікарня» (а.с. 30, 31). Відповідно до наказу від 05.03.2022 №53 позивач з 06.03.2022 вибув у звільнення по хворобі на підставі виписки з медичної картки стаціонарного хворого з КНП «Чернігівська обласна лікарня» від 05.03.2022 №3696.

Відповідно до наказу начальника від 24.05.2022 №135 позивач, який з 06.03.2022 перебував у звільненні по хворобі, з 24.05.2022 є таким, що перебуває на стаціонарному лікуванні у в/ч НОМЕР_2 (підстава: направлення від 24.05.2022 №826/418/мп) (а.с. 32).

Відповідно до наказу в/ч НОМЕР_1 від 30.05.2022 №141 з 30.05.2023 позивач прибув з госпіталю та вибув у відпустку у зв`язку з хворобою строком на 30 діб по 28.06.2022 у м. Чернігів (підстава: ксерокопія довідки ВЛК від 29.05.2022 №481, ксерокопія виписного епікризу №2286/363) (а.с. 33).

Відповідно до наказу від 29.06.2022 №171 позивач прибув з відпустки та з 30.06.2022 вибув на стаціонарне лікування у госпіталь (а.с. 34).

07.07.2022 позивач прибув з госпіталю та відповідно до наказу від 07.07.2022 №179 з 08.07.2022 вибув до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», м. Київ (а.с. 35).

Відповідно до наказу від 23.10.2022 №289 позивач з 23.10.2022 прибув та приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 36).

Відповідно до довідки від 29.05.2022 №481, довідки до акта огляду МСЕК від 07.12.2022 отримана позивачем травма, так, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 37, 46-47).

Як зазначає позивач, виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», відповідач провів за 4 дні у сумі 9032,26 грн.

У зв`язку із тим, що відповідач не провів виплату додаткової винагороди за весь період перебування позивача на лікуванні, звільненні та відпустці внаслідок отриманого поранення, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XІІ) законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 12 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно із статтею 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64 в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

01 квітня 2022 року до Постанови №168 внесено зміни, якими передбачено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Суд наголошує, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100 000 гривень.

Підставою для видачі наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Так, згідно матеріалів справи 02.03.2022 внаслідок здійснення противником ракетних ударів по позиціям, в районі місць розташування особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті дії вибухових хвиль та розльоту уламків скла і конструкцій будівлі, позивач отримав дифузну травму головного мозку під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, пов`язану із захистом Батьківщини, яка не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а.с. 17).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3696 в період з 02.03.2022 по 05.03.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні (а.с. 38-39).

З 06.03.2022 по 28.03.2022 позивач перебував у звільненні у зв`язку з пораненням.

З 28.03.2022 по 24.05.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Коропська центральна лікарня».

З 24.05.2022 по 30.05.2022 - на стаціонарному лікуванні в в/ч НОМЕР_2 .

29.05.2022 військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_2 проведено огляд позивача та видано довідку про потребу у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 37).

З 31.05.2022 по 29.06.2022 - у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

З 30.06.2022 по 07.07.2022 - стаціонарне лікування у в/ч НОМЕР_2 .

З 08.07.2022 по 23.10.2022 - стаціонарне лікування у Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь».

23.10.2022 позивач повернувся зі стаціонарного лікування для подальшого проходження військової служби.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства України, суд вважає, що позивач має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 100000,00 грн. за спірний період, а тому бездіяльність відповідача щодо її ненарахування та невиплати є протиправною.

При цьому, ухвалюючи таке рішення суд враховує, що Постанова №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100 000,00 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відтак, позивач має право на виплату винагороди у сумі 100 000, 00 грн. за спірний період оскільки, він перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, яке отримав під час здійснення противником ракетних ударів по позиціям та у звільненні, відпустці у зв`язку з лікуванням після тяжкого поранення.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо непроведення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 06.03.2023 по 23.10.2023, у розмірі 100000,00 грн., та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 06.03.2023 по 23.10.2023, у розмірі 100000,00 грн.

Відповідно до статті 5 закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Чернігівського зонального відділу Військової служби правопорядку (військова частина НОМЕР_1 ) щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 06.03.2023 по 23.10.2023, у розмірі 100000,00 грн.

Зобов`язати Військову службу правопорядку (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 06.03.2023 по 23.10.2023, у розмірі 100000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 липня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Військова служба правопорядку (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ).

Суддя С.В. Бородавкіна