Справа № 295/8828/23
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/8828/23
УХВАЛА

10.07.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції, третя особа: поліцейський ДПП м. Київ Волкова-Дерюга Ірина Василівна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції, третя особа: поліцейський ДПП м. Київ Волкова-Дерюга Ірина Василівна, про скасування постанови поліцейського ДПП Волковой-Дерюги Ірини Василівни серії 1АВ №02369416 від 10.09.2021 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу 680 грн.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала клопотання про: 1) звільнення або відстрочення від сплати судового збору; 2) поновлення строку для звернення із адміністративним позовом про оскарження вищевказаної постанови.

В обґрунтування підстав для звільнення від сплати судового збору, зазначає, що на даний час не працевлаштована та інших доходів не має. Щодо поновлення строку звернення до суду учасник вказує про фактичне отримання копії постанови в травні 2023 року, необізнаність в юридичній сфері, призначення адвоката за безоплатною вторинною допомогою 30.06.2023 року.

Дослідивши зміст позовної заяви, доданих до неї документів, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

У своїй постанові від 04 липня 2018 року у справі № 686/114/16-ц Верховний суд зауважив, що положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути аргументовані.

До клопотання позивач додала відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утримання податків станом на 26.06.2023, згідно якої ОСОБА_1 , в лютому та березні 2023 року отримала заробітну плату, окрім того згідно копії Форми ОК-5 Пенсійного Фонду України за 2023 рік усього за рік для пенсії вказано суму 20752,12 грн.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору та приходить до висновку про невідповідність поданого позову вимогам ч.3 ст. 161 КАС України, згідно з якою до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі № 543/775/17 зазначено: «Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

За таких обставин, позивач має надати документ, що підтверджує сплату судового збору в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн.

Реквізити для сплати:

Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/Богун. р-н/22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0006831

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Найменування коду класифікації доходів бюджету:

Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)

З приводу заяви про поновлення строку на оскарження постанови суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

За положеннями ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством визначено строк звернення до суду і є суттєво порушеним і при умові фактичного отримання копії оскаржуваної постанови позивачем, а саме в травні 2023 року.

Зазначені позивачем відомості про звернення за юридичною допомогою внаслідок юридичної необізнаності не відтворюють даних про фактичний час звернення до центру безоплатної вторинної допомоги, обставини, які перешкоджали здійснити таке звернення за юридичною допомогою в розумний термін, відносно законодавчо закріпленого десятиденного строку для звернення із позовом, не наводяться.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи вищенаведене, позивач має вказати інші підстави, внаслідок яких встановлений законом строк звернення до суду із позовом було пропущено.

Відповідно до ст. 169 КАС України, позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 160, 161 КАС України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 241-256 КАС України, ст.ст. 289, 291 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про звільнення (відстрочення) від сплати судових витрат.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції, третя особа: поліцейський ДПП м. Київ Волкова-Дерюга Ірина Василівна, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху.

Надати позивачу строк в сім днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для виконаня вимог ухвали.

Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не виправить недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя: І.Г. Перекупка