Справа № 626/1402/23
Суддя: Дудченко В. О.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/1402/23
Провадження № 2-а/626/9/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

17.07.2023 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченка В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Гуртового А.О.

представника 3-ї особи - ГУ ДСНС

України у Харківській області Руденка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Краснограда, адміністративний позов ОСОБА_1 до головного інспектора ВЦЗ та ОНПР Красноградського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області капітана служби цивільного захисту Гуртовой Артема Олександровича з третьою особою: ГУ ДСНС України у Харківській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до головного інспектора ВЦЗ та ОНПР Красноградського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області капітана служби цивільного захисту Гуртовой Артема Олександровича з третьою особою: ГУ ДСНС України у Харківській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності від 19.04.2023 року Серії ХА №042023 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3060 грн за ст.77-1 КУпАП.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було те, що він 18.04.2023 року о 15:13 год. поблизу території приватного домоволодіння на відкритій території в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 самовільно випалював природню рослинність без дотримання порушень встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього середовища згідно наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 12 серпня 2021 року № 541 який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за №1311/36933 за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 771 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП).

В позовній заяві позивач зазначає, що з формальної точки зору, по-перше: відображеною фабулою постанови серії ХА№ 042026 від 19.04.2023 з використанням суперечливого за змістом формулювання «без дотримання порушення» вже фактично констатовано відсутність будь- якого порушення з моєї сторони, а по-друге - застосування посадовою особою дефініції поняття «природної рослинності» несумісне з відповідними помилковими посиланнями у цій же постанові серії ХА № 042026 від 19.04.2023 на регламентний документ - наказ Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 12.08.2021 № 541, яким затверджено Порядок випалювання сухої рослинності або її залишків (надалі - Порядок № 541).

У той же час, при описі обставин надуманого «правопорушення», без зазначення суттєвих об`єктивних деталей, що мають значення для вирішення справи по суті, та фіксації конкретних порушених приписів згаданого нормативно-правового акта, на який маються посилання у протоколі та постанові, - головним інспектором ВЦЗ та ОНПР Красноградського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області капітаном служби цивільного захисту Гуртовим А.О. постановою від 19.04.2023 серії ХА № 042026 до нього неправомірно застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3060 (три тисячі шістдесят) грн 00 коп.

Зокрема, головним інспектором у оскаржуваній постанові упереджено та безпідставно констатовано наявність у його діях складу надуманого адміністративного правопорушення, яке він не вчиняв, оскільки частиною 1 статті 771 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність саме за: «Випалювання стерні, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, рослинності або її залишків та опалого листя на землях сільськогосподарського призначення, у смугах відводу автомобільних доріг і залізниць, у парках, інших зелених насадженнях та газонів у населених пунктах без дотримання порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища».

З огляду на фактичні обставини, що мали місце на території його приватного домоволодіння, вважає також безпідставними посилання головного інспектора Гуртового А.О. у постанові серії ХА № 042026 від 19.04.2023 на те, що його дії містять склад адміністративного проступку, оскільки пунктом 2 розділу II Порядку №541 цього ж нормативно-правового акту навіть допускається «Випалювання залишків сухої рослинності» шляхом розпалювання багать, в тому числі для приготування їжі (наприклад: випікання картоплі) з дотриманням Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від ЗО грудня 2014 року № 1417 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697 (надалі - Правила № 1417).

Також звертає увагу на те, що необґрунтованим і упередженим є помилкове застосування вищезгаданою службовою особою у постанові серії ХА № 042026 від 19.04.2023 ототожнення різних по суті термінів, а саме використаного словосполучення «випалювання природної рослинності» на визначених територіях охоронюваних категорій земель, які визначені диспозицією статті 77'1 КУпАП, та дефініції поняття - «випалювання залишків сухої рослинності», що саме регламентується Порядком № 541.

Про «випалювання природної рослинності», як це зазначено у постанові серії ХА № 042026 від 19.04.2023, - у Порядку № 541 зовсім не йдеться.

Вказане судження підтверджується положеннями пункту 2 розділу І Порядку №541, оскільки у випадку «випалювання сухої рослинності - це контрольоване спалювання рослинного покриву на земельних ділянках, що призводить до його знищення», де значення відповідних понять полягають у наступному: «суха рослинність - сукупність рослинних організмів з відмерлою надземною частиною на певній площі їх природного зростання, у тому числі після покосів», а «рослинний покрив - сукупність рослинних угруповань на певній території», - допускається виключно у випадку гасіння пожеж в екосистемах пожежно- рятувальними підрозділами (частинами).

Однак, «випалювання залишків сухої рослинності - це спалювання спеціально зібраного рослинного матеріалу у відведених для цього місцях», що на підставі до пункту 2 розділу II Порядку №541 все-таки допускається при розпалюванні багаття, в тому числі для приготування їжі (наприклад: випікання картоплі), та згідно з положеннями цієї ж норми констатовано, що такі дії здійснюються відповідно до вимог Правил № 1417, за порушення яких може бути передбачена відповідальність санкціями зовсім іншого складу адміністративного проступку.

Додатково зауважує, що будь-якого конкретного порушення вимог Правил № 1417 ні протоколом про адміністративне правопорушення серії ХА№ 042026 від 18.04.2023, ні постановою про накладення адміністративного стягнення серії ХА№ 042026 від 19.04.2023, - не відображено.

У той же час, пунктом 1.20 Правил № 1417 визначено: «Місця для розведення багать треба утримувати очищеними до верхнього шару ґрунту, облямовувати смугою очищеного ґрунту не менше 2,5 м завширшки і розміщувати на відстані не менше 30 м від будинків та споруд, 25 м - до стоянок автотранспорту, 50 м - до хвойного та 25 м - до листяного лісового масиву.»

Наявність фактичних обставин події на території приватного подружнього домоволодіння, яка мала місце 18 квітня 2023 року, об`єктивно спростовують наявність у моїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією частини 1 статті 771 КУпАП, навіть з огляду на формальний підхід визначення поняття «випалювання залишків сухої рослинності», що має істотні відмінності по відношенню до «випалювання території (земельної ділянки) з залишками сухої рослинності» як у понятійному розумінні, так і в порядку, який регламентує умови і правила здійснення такого роду правомірних дій.

Місце, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обов`язковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку.

Саме слово «випалювати» означає перетворення чогось за допомогою вогню. Так, у «Словнику української мови» наводяться приклади дій за значенням «випалювати»: 1. Стояли готові до випалювання миски, горнята, гладишки й глечики (Ільч., Козацьк. роду.., 1958, 357);

Для випалювання вапна користувалися переважно дровами (Таємн. вапна, 1957, 35).

Тобто, стосовно вищевказаної норми, за допомогою випалювання вогнем стерні і т.д. певна ділянка очищається від залишків сухої рослинності, що пришвидшує проростання нової, зеленої рослинності. Це і є основною метою випалювання. Однак, виходячи з тлумачення слова «випалювати», навіть у випадку спалювання буряну або побутового сміття не підпадають під ознаки згадуваного адміністративного правопорушення. Подальше формулювання ст.77-1 КУпАП підтверджують висловлену тезу. Адже у статті мова йде не про локальний осередок вогню, а про випалювання певної земельної площини - луки, пасовища, степи, ділянки з водно- болотною та іншою рослинністю, землі сільськогосподарського призначення, смуги відводу автомобільних доріг і залізниць, парки та газони. Більше того, об`єктом даного проступку є суспільні відносини у сфері пожежної безпеки та навколишнього середовища, а також порядок управління у сфері контролю в цій галузі. Мова йде про пожежу та негативні наслідки для навколишнього середовища, і аж ніяк не йде про створення локальних осередків вогню.

Відсутність складу адміністративного проступку підтверджується доданими до адміністративної справи матеріалами фото- та відеофіксації, хоча і здійснені вони були з порушенням встановленого порядку збору та використання доказів, оскільки були здійснені за допомогою приватного гаджету посадової особи, а у протоколі відсутні посилання на ідентифікуючі ознаки пристрою, за допомогою якого здійснювалась фото-, відеозйомка.

Отже, оскаржувана постанова головного інспектора ВЦЗ та ОНПР Красноградського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області капітана служби цивільного захисту Гуртового А.О. ґрунтується на надуманих приписках і припущеннях.

Як вбачається з вищенаведеного, вимог вставлених правил та інших нормативних актів він не порушував, у його діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.77-1 КУпАП.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що 18.04.2023 року о 15:13 год. поблизу території приватного домоволодіння на відкритій території в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 самовільно випалював природню рослинність без дотримання порушень встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього середовища згідно наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 12 серпня 2021 року № 541 який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за №1311/36933 за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 771 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) про що 18.04.2023 року було складено відповідний протокол.

Під час з`ясування обставин справи було встановлено, що відповідач не порушуючи вимоги статі 277 КУпАП призначив розгляд справи на 09 год. 00 хв. 19.04.2023, в місці розташування Красноградського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області, за адресою: Харківська область, м.Красноград Петровського, 94. Про час, дату та місце розгляду справи позивачу було повідомлено належним чином, про що у відповідному протоколі від 18.04.2023 року мається відповідний підпис, але він не використав свої права, які передбачені вимогами статті 268 КУпАП. Він не з`явився у визначений відповідний час, дату та місце, не надавши свої докази для цього (для підготовки до розгляду справи). Відповідач маючи всю необхідну для винесення відповідної постанови інформацію (докази: протокол, фото- та відеоматеріали), враховуючи своєчасність, всебічність, повноту і об`єктивність з`ясування обставин справи (стаття 245 КУпАП), склав її та направив для виконання на адресу позивача. Постанова була винесена 19.04.2023 року та направлена через кілька днів на адресу проживання позивача, зазначеної ним посадовій особі органу ДСНС України на місці скоєння правопорушення. Позивачу на місці скоєння правопорушення роз`яснювались його права та обов`язки, а також повідомлялось про час та місце розгляду адміністративної справи, про що була зроблена відмітка у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того на місці вчинення правопорушення посадовою особою органу ДСНС України здійснювалась його фото та відеофіксація, на якій зафіксовано вогонь на відкритій місцевості і поряд позивач, який підкидає суху рослинність до вогнища та під час спілкування з представниками ДСНС позивач особисто підтвердила факт випалювання сухої рослинності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні зазначеним в позові.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та дав пояснення аналогічні зазначеним у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи позов також не визнав та дав пояснення аналогічні зазначеним у відзиві відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було те, що він 18.04.2023 року о 15:13 год. поблизу території приватного домоволодіння на відкритій території в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 самовільно випалював природню рослинність без дотримання порушень встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього середовища згідно наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 12 серпня 2021 року № 541 який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за №1311/36933 за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 771 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.77-1 КУпАП випалювання стерні, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, рослинності або її залишків та опалого листя на землях сільськогосподарського призначення, у смугах відводу автомобільних доріг і залізниць, у парках, інших зелених насадженнях та газонів у населених пунктах без дотримання порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста вісімдесяти до трьохсот шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від дев`ятисот до однієї тисячі двохсот шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, 18.04.2023 під час проведення відпрацювання с.Піщанки Красноградського району Харківської області на відкритій території, поблизу приватного домоволодіння по АДРЕСА_1 , уповноваженою особою органу ДСНС України був встановлений факт самовільного випалювання природньої рослинності. Під час встановлення даного факту зазначеною посадовою особою органу державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки здійснювалась фото-та відеофіксація правопорушення, допущеного громадянином ОСОБА_1 .

За фактом скоєного позивачем правопорушення відповідачем 18.04.2023 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ХА №042026 (далі протокол), до якого долучено фото- та відеоматеріали. Один примірник протоколу в той же день, для обізнаності з часом, датою та місцем розгляду справи про адміністративне, було вручено під підпис позивачу. Жодного зауваження від нього стосовно тексту протоколу до уповноваженої особи органу ДСНС України не надходило. Також, позивач жодного пояснення або клопотання під час складання протоколу не надавав. Крім цього, позивач до моменту розгляду справи про адміністративне правопорушення жодного доказу відсутності своєї вини, а також пояснень та клопотань, не надав.

Під час аналізу відеоматеріалів, долучених до протоколу, було встановлено, що позивач спалював суху природну рослинність, чим порушено вимоги чинного законодавства, в тому числі статті 66 Конституції України, пункту 11.2 глави 11 розділу VI «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 №1417, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (далі - Правила пожежної безпеки в Україні), а також пунктів 1 та 2 «Порядку випалювання сухої рослинності або її залишків», затверджений наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 12.08.2021 №541 (далі Порядок випалювання сухої рослинності).

У відповідності до вимог частини першої статті 771 КУпАП «Випалювання стерні, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, рослинності або її залишків та опалого листя на землях сільськогосподарського призначення, у смугах відводу автомобільних доріг і залізниць, у парках, інших зелених насадженнях та газонів у населених пунктах без дотримання порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, -

тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста вісімдесяти до трьохсот шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від дев`ятисот до однієї тисячі двохсот шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

У відповідності до вимог пункту 2 розділу І Порядку випалювання сухої рослинності терміни вживаються у такому значенні:

випалювання сухої рослинності - це контрольоване спалювання рослинного покриву на земельних ділянках, що призводить до його знищення;

випалювання залишків сухої рослинності - спалювання спеціально зібраного рослинного матеріалу у відведених для цього місцях;

суха рослинність - сукупність рослинних організмів з відмерлою надземною частиною на певній площі їх природного зростання, у тому числі після покосів;

рослинний покрив - сукупність рослинних угруповань на певній території».

При цьому, залишки сухої рослинності це таж суха рослинність, у якої надземна частина знаходиться у відмерлому стані та у вигляді її решток. Рослинність відноситься до органічного матеріального світу природи. Таким чином, можна стверджувати, що до визначення природної рослинності, яке має більш широке значення, відносяться поняття сухої рослинності та її залишків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно зазначив в матеріалах справи про адміністративне правопорушення посилання, що правопорушник «самовільно випалював природну рослинність» без дотримання порядку встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища…».

Позивач в позові зазначає, що «19 квітня 2023 року головний інспектор ВЦЗ та ОНПР Красноградського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області капітан служби цивільного захисту Гуртовой Артем Олександрович виніс постанову серії ХА № 042026 від 19.04.2023, якою його визнано винним у тому, що «18.04.2023 об 15 годині 33 хвилини громадянин ОСОБА_1 поблизу території приватного домоволодіння на відкритій території в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 самовільно випалював природню рослинність без дотримання порушень встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища згідно наказу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 12 серпня 2021 року № 541 який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за № 1311/36933 за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.»., тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 771 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

Відповідач вважає, що словосполучення «випалював природню рослинність без дотримання порушень», яке зазначене в постанові не відповідає словосполученню, яке зазначене в протоколі - «випалював природню рослинність без дотримання порядку». Вищевказані відомості, які вказані в постанові, відповідач вважає технічною помилкою, яка ніяким чином не може виключити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 771 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), оскільки маються відповідні докази (протокол, фото- та відеоматеріали) даної вини.

Згідно частини шостої статті 7 КАС України «У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини ( аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права ( аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування».

У відповідності до вимог частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права».

При цьому вказана технічна помилка, яка мається у вказаному рішенні суб`єкта владних повноважень, не призвела до спростування факту вчинення винною особою правопорушення, тоді не має підстав для його скасування. Дана правова позиція підтверджується постановою Верховного суду від 14.07.2020 по справі №808/353/17.

Враховуючи вищевикладене, що допущена технічна помилка ніяким чином не звільняє позивача від адміністративної відповідальності за статтею 771 КУпАП.

Також позивач в позові зазначає, що він здійснив випалювання на своїй території, при тому ним не було порушено вимоги частини першої статті 771 КУпАП. Також, позивач в позові вказав про те, що жодного посилання в протоколі та постанові стосовно порушення ним вимог Правил пожежної безпеки в Україні, не має.

Крім цього, позивач в позові зазначив, що в статті 771 КУпАП не має посилання про заборону випалювання рослинності на території приватного домоволодіння.

Відповідач повідомляє, що в частині першій статті 771 КУпАП чітко зазначено про те, що «Випалювання стерні, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, рослинності або її залишків та опалого листя на землях сільськогосподарського призначення, у смугах відводу автомобільних доріг і залізниць, у парках, інших зелених насадженнях та газонів у населених пунктах без дотримання порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Аналізуючи вимоги вищевказаної норми можна прийти до висновку, що не має ніякої різниці де здійснювалось випалювання рослинності, на території приватного домоволодіння або за його межами, оскільки ця територія знаходиться у населеному пункті с.Піщанка Красноградського району Харківської області.

Таким чином, місце скоєння громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідає вимогам частини першої статті 771 КУпАП.

Також, відповідач повідомляє, що необхідно поділяти ініціацію горіння (розведення або розпалювання багаття) та його підтримання (випалювання горючого матеріалу, як прилад природньої рослинності). Необхідно зазначити, що займання (ініціація горіння), відбулося до моменту виявлення посадовою особою органу ДСНС України підтримання позивачем полум`яного горіння. Відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 771 КУпАП, оскільки на місці скоєння правопорушення було виявлено винну особу, яка безпосередньо здійснювала дії по підтриманню полум`яного горіння.

Враховуючи вищевикладене, відповідач стверджує, що відповідач під час виявлення правопорушення, вірно ідентифікував місце, обставини правопорушення, особу та її вину у скоєнні цієї події.

Поряд з цим, ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що «Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Статтею 10 КУпАП передбачено, що «Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків».

У відповідності до вимог частини першої статті 251 КУпАП «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Згідно вимог статті 252 КУпАП «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».

Під час з`ясування обставин справи №626/1402/23 було встановлено, що відповідач не порушуючи вимоги статі 277 КУпАП призначив розгляд справи на 09 год. 00 хв. 19.04.2023, в місці розташування Красноградського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області, за адресою: Харківська область, м.Красноград Петровського, 94. Про час, дату та місце розгляду справи позивачу було повідомлено, але він не використав свої права, які передбачені вимогами статті 268 КУпАП. Він не з`явився у визначений відповідний час, дату та місце, не надавши свої докази для цього (для підготовки до розгляду справи). Відповідач маючи всю необхідну для винесення відповідної постанови інформацію (докази: протокол, фото- та відеоматеріали), враховуючи своєчасність, всебічність, повноту і об`єктивність з`ясування обставин справи (стаття 245 КУпАП), склав її та направив для виконання на адресу позивача.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що у позивача є вина у допущеному правопорушенні, суд вважає, що відповідач правомірно виніс на винну особу дану постанову.

Беручи до уваги досліджені докази, суд дійшов висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 18.04.2023 року за ч.1 ст.77-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 та при винесенні постанови щодо останньої від 19.04.2023 року про накладення адміністративного стягнення, відповідачем виконано всі вимоги чинного законодавства.

Також судом установлено, що позивач, як на місці спалювання під відеозапис не спростовав факт здійснення ним спалювання об`єктів залишків сухої рослинності, так і не заперечував цього в судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП покладає на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення обов`язок з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездітності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, знайшов своє підтвердження факт порушення позивачем правил пожежної безпеки, що давало підстави для притягнення її до встановленої законом відповідальності.

З огляду на наведене, суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ХА №042026 від 19.04.2023 року, відповідач інспектор ДСНС, діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в мінімальних розмірах, передбачених санкцією ч.1 ст.77-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає - 3060 грн.

Враховуючи вищевказане, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, то судовий збір з відповідача, не стягується.

Поряд з цим, відповідно до положень ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Також згідно з вимогами ч.1 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи, оскільки ОСОБА_1 вчасно відповідний штраф не сплатив, то 11.05.2023 року виконавчою службою була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, де сума штрафу подвоїлася та склала 6120грн.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 оскаржив відповідну постанову від 19.04.2023 року, то подвійна сума штрафу з останнього не стягується, а останній повинен сплатити лише основну суму штрафу в розмірі 3060грн. не пізніш як протягом п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, тобто з моменту отримання вказаної копії рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 20, 286 КАС України, ст. 22, ч. 1 ст. 77-1, ст. 280, ч. 1 ст. 288, ст. 293 КУпАП,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до головного інспектора ВЦЗ та ОНПР Красноградського РУ ГУ ДСНС України у Харківській області капітана служби цивільного захисту Гуртовой Артема Олександровича з третьою особою: ГУ ДСНС України у Харківській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності від 19.04.2023 року (Серія ХА №042026) за ч.1 ст.77-1 КУпАП - відмовити.

Штраф в сумі 3060грн. має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дудченко В.О.