Справа № 120/9255/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

18 липня 2023 р. Справа № 120/9255/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Ірини Миколаївни, розглянувши в письмовому провадженні заяву про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанов відповідача №352426 та №352427 від 21.03.2023.

Ухвалою від 10.07.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

17.07.2023 представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за постановами №352426 та №352427 від 21.03.2023 в межах виконавчих проваджень ВП №72063535 та ВП №72063682.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, представник позивача зазначив, що державним виконавцем відкрито виконавчі провадження ВП №72063535 та ВП №72063682 з примусового виконання постанов №352426 та №352427 від 21.03.2023, які є предметом оскарження за даним позовом. Зазначив, що позивач являється фізичною особою-підприємцем, має відкриті рахунки у банківських установах, а також ряд транспортних засобів для здійснення господарської діяльності. Разом із тим, постановами державного виконавця від 04.07.2023 належні заявнику транспортні засоби оголошені в розшук. Крім того, в межах виконавчих проваджень ВП №72063535 та ВП №72063682 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника.

З огляду на викладене, представник позивача зазначив, що накладення арешту на розрахункові рахунки позивача в рамках вищевказаних виконавчих проваджень та оголошення в розшук транспортних засобів заявника ускладнить та унеможливить ведення його господарської діяльності в цілому. Разом з тим, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови, яка є предметом оскарження, зумовлює примусове виконання такої постанови та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом №1404-VIII, включаючи стягнення не лише суми штрафів, які є спірними, а й витрат виконавчого провадження, а також накладення арешту на майно позивача. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може спричинити негативні наслідки для позивача у вигляді додаткових фінансових витрат, а також, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для поновлення порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В даному ж випадку, дослідивши викладенні у заяві мотиви, а також матеріали позовної заяви, на думку суду, наявні підстави для розгляду заяви про забезпечення позову в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану представником позивача заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, положення ст. 150 КАС України передбачають, що передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є клопотання сторони, в тому рахунку, із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Тобто, у випадку звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову він повинен обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи необхідність забезпечення даного адміністративного позову, заявник зазначив, що державним виконавцем відкрито виконавчі провадження ВП №72063535 та ВП №72063682 з примусового виконання постанов №352426 та №352427 від 21.03.2023, які є предметом оскарження за даним позовом. Також вказав, що в межах даних виконавчих проваджень державним виконавцем прийнято ряд постанов щодо арешту коштів боржника та оголошення його транспортних засобів у розшук.

Також заявник зазначив, що накладення арешту на розрахункові рахунки позивача в рамках вищевказаних виконавчих проваджень та оголошення в розшук транспортних засобів заявника ускладнить та унеможливить ведення його господарської діяльності в цілому.

З приводу даних обставин варто зазначити наступне.

Так, підстави для зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження визначені статтею 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

В той же час, положеннями частини 4 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадків, передбачених пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Як слідує зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї доказів, в даному випадку державним виконавцем уже вчинено виконавчі дії, в тому числі, щодо арешту коштів боржника за виконавчими провадження ВП №72063535 та ВП №72063682, а тому вжиття судом заходів забезпечення позову, про які просить позивач, не призведе до скасування постанов про накладення арешту чи/або зняття уже накладеного арешту, а також не заборонить державному виконавцю вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

В той же час, твердження представника позивача про те, що до позивача можуть бути застосовані інші наслідки, передбачені Законом №1404-VIII, ґрунтуються виключно на власних припущення та не підтвердженні жодними доказами.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або для ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача потрібно буде докласти значних зусиль.

Крім того, позивач не позбавлений права оскаржити рішення державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, якщо вважає, що таким рішенням порушеного його права, свободи чи інтереси.

З огляду на викладене, зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вище викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, суд приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна