Справа № 334/1274/23
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до інспектора Відділення поліції №3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Вересюка Володимира Віталійовича, місце знаходження: Хмельницька обл.., смт.Яромилинці, вул.Петропавлівська, б.65, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

17.02.2023р. (згідно штампу на поштовому конверті) позивачка ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора Відділення поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Вересюка В.В. БАД №111010 від 06.02.2023р. про накладання на неї адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивує тим, вказаною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що вона 06.02.2023р. в 11.57год., керуючи транспортним засобом «MITSUBISHI Qutlander», р.н. НОМЕР_1 , по вул. Петропавлівська смт.Яромилинці Хмельницької обл.., в порушення п.14.6 «в» ПДР здійснила обгін на нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2.

Вважає вказану постанову протиправною, оскільки наведені в ній обставини не відповідають фактичним обставинам події та не підтверджуються жодними доказами. Вона дійсно в зазначений день,час, місці керувала автомобілем та здійснила випередження вантажного автомобіля НОМЕР_2 , який рухався з нею в попутному напрямку зі швидкістю менше, ніж 10 км/год, завантажений спиляною деревиною та без будь-яких спеціальних позначень, перешкоджаючи огляду будь-яких дорожніх знаків. Потім її та вантажний автомобіль було зупинено поліцейським, який повідомив про здійснення нею обгону ближче, ніж за 50м. перед пішохідним переходом, за що передбачена відповідальність ст.122 КУпАП. Згідно з п.14.6 «в» ПДР забороняється обгін ближче, ніж за 50м. перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100м поза населеним пунктом. Про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою, має застосовуватись інформування водіїв попереджувальним дорожнім знаком 1.32 «Пішохідний перехід», який повинен встановлюватись у населених пунктах на відстані 50-100м. від початку небезпечної ділянки так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху. В даному випадку інспектор поліції не з`ясував та не дослідив усі суттєві обставини справи, не зазначив, на якій саме відстані від переходу вона здійснила обгін, чи мала вона можливість бачити дорожній знак чи дорожню розмітку. Відповідні докази цьому відсутні. Вона свою вину на місці події заперечувала, просила надати для ознайомлення докази вчиненого порушення. Відповідач послався на нагрудну бодікамеру та пояснення свідка водія вантажного автомобіля. Однак з цими пояснення вона ознайомлена не була. Водій вантажного автомобіля привітався за руку з інспектором поліції. Крім того, інспектор поліції порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення без фактичного її розгляду у визначений законом спосіб, без отримання пояснень водія, дослідження доказів. Відповідач проігнорував її клопотання про відкладення розгляду справи та про необхідність отримати правову допомогу адвоката. Вказані порушення є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Одночасно з позовом позивачка заявила клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що останнім днем оскарження вказаної постанови інспектора поліції є 16.02.2023р. Однак через військову агресію рф вона з родиною, в т.ч. неповнолітньою дитиною, перебувала у с.Поляниця, що розташоване за 1тис.км. від м.Запоріжжя. До м.Запоріжжя повернулась лише 16.02.2023р., після чого звернулась до адвоката для складання цього позову. Вважає вказані причини поважними.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23.02.2023р. вказаний позов направлений за підсудністю до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22.03.2023р. вказаний позов направлений за підсудністю до Хортицького районного суду м.Запоріжжя.

Ухвалою суду від 18.04.2023р. за вказаним позовом відкрито провадження і призначено відкрите судове засідання на 27.04.2023р. 10.00год за участю сторін.

26.04.2023р. до суду надійшла заява відповідача - інспектора поліції Вересюка В.В. про відкладення судового засідання для підготовки відзиву на позову та про розгляд справи у його відсутність.

27.04.2023р. до суду від представника позивачки адвоката Кузьмінова Д.В. надійшла заява про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 1000,00грн.

24.05.2023р. до суду від відповідача - інспектора поліції Вересюка В.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги не визнав повністю та зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладання адміністративного стягнення на позивачку ним були дотримані вимоги чинного законодавства, надана належна оцінка обставинам справи та відповідно прийнято законне та обґрунтоване рішення. Так, 06.02.2023р. позивачка здійснила обгін ТЗ на нерегульованому піхошідному переході, позначеному дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 ПДР, чим порушила п.14.6в) ПДР, у зв`язку з чим була зупинена ним. Фіксування події здійснювалось відповідно до ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису №1026 від 18.12.2018р. за допомогою портативного відео реєстратора, нагрудної камери поліцейського, камери зовнішнього відеоспостереження, встановленою НПУ в рамках програми «Безпечне місто», а також підтверджується поясненнями водія ТЗ, обгін якого здійснила позивачка та якого було зупинено в порядку ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію». При розгляді справи він виконав вимоги ст.279,280 КУпАП. Вина позивачки у вчиненні вказаного правопорушення є доведеною. При цьому, остання під час розгляду справи заяв та пояснень не надала. Процедуру проведення оцінки доказів позивачка спостерігала із салону свого автомобіля, не виявляючи бажання знайомитись з ними, внаслідок чого факту вчинення вказаного правопорушення не заперечувала. Клопотання про отримання правової допомоги не подавала. Права були роз`яснені. Просить відмовити в задоволенні позову.

30.05.2023р. до суду від представника позивачки адвоката Кузьмінова Д.В. надійшло клопотання про залишення відзиву відповідача без розгляду у зв`язку з тим, що відповідач пропустив строк подання відзиву без поважних на то причин, клопотання про поновлення цього строку не заявляв.

Крім того, представник позивачки заявив клопотання про визнання неналежним та недопустимим доказом відеозапису на оптичному диску, який поданий відповідачем. Мотивує це тим, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є безперервним, не відображає відомостей про вчинене правопорушення, зокрема, наявність дорожніх знаків 5.38.1 та 5.38.2 ПДР, вимоги яких нібито порушила позивачка, а лише фіксує спілкування поліцейського з позивачкою після її зупинки. Додані до відзиву пояснення водія вантажного автомобіля також є недопустимим доказом, оскільки цей водій не давав своїх пояснень відповідачу в присутності позивачки. З поясненнями цього свідка позивачку не ознайомили, що підтверджується тим же відеозаписом подій. Крім того, відео файли на оптичному диску підпадають під ознаки електронного доказу та відповідно до ст.99 КАСУ мають бути засвідчені електронним цифровим підписом. Надані відповідачем відеозаписи ЕЦП не посвідчені.

31.05.2023р. до суду від представника позивачки адвоката Кузьмінова Д.В. надійшла заява про збільшення розміру витрат на правничу допомогу та їх стягнення в сумі 2000,00грн.

05.06.2023р. до суду від відповідача - інспектора поліції Вересюка В.В. надійшло клопотання про доручення оригіналу відеозапису на оптичному диску.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Кузьмінов Д.В. заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у заявах по суті, просить позов задовольнити.

Відповідач - інспектор поліції Вересюк В.В. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у відзиві на позов, просить в позові відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАСУ суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Суд встановив, що постановою інспектора СРПП ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, ст.лейтенанта поліції Вересюка В.В. БАД №111010 від 06.02.2023р. позивачку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн. за те, що вона 06.02.2023р. в 11.57год., керуючи транспортним засобом «MITSUBISHI Qutlander», р.н. НОМЕР_1 , по вул. Петропавлівська смт.Яромилинці Хмельницької обл.., в порушення п.14.6 «в» ПДР здійснила обгін на нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 ПДР.

Копія вказаної постанови була отримана особисто позивачкою у день її винесення.

Позивачка не погодилася із зазначеним рішенням та 17.02.2023р. (згідно штампу на поштовому конверті) звернулася до суду з даним позовом.

Згідно з ч.1 ст.5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч.1 ст.121 КАСУ суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В даному випадку позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом з пропуском строку звернення, встановленого ч. 2 ст.286 КАСУ, але суд за клопотанням позивачки вважає необхідним відповідно до ч.1 ст.121 КАСУ поновити цей строк, оскільки обставини, на які вона посилається в своєму клопотанні (воєнний стан, перебування за межами м.Запоріжжя), суд вважає істотними, дійсними та об`єктивними перешкодами, тобто поважними причинами пропуску строку.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ч.2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил обгону у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст..122 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення, а також технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9,77 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст..72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, суд приходить до висновку про протиправність постанови інспектора СРПП ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, ст.лейтенанта поліції Вересюка В.В. БАД №111010 від 06.02.2023р. про притягнення позивачки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В даному випадку суд вважає, що відповідач в порушення вимог ст..77 КАСУ не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття ним вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст..72 КАСУ на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху, які передбачені диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП.

Так, за змістом вказаної постанови позивачка ОСОБА_1 визнана винуватою в тому, що порушила п.14.6в) ПДР та здійснила обгін на нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 ПДР.

Згідно з п.14.6в) ПДР обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з Правилами дорожнього руху пішохідний перехід позначається дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 Пішохідний перехід (знак 5.38.1 встановлюється праворуч від дороги на ближній межі переходу, а знак 5.38.2 - ліворуч від дороги на дальній межі переходу), та дорожньою розміткою 1.14.1, 1.14.2, 1.14.3 (зебра, у тому числі червоно-білого кольору) .

На підтвердження факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення відповідач надав копію справи про адміністративне правопорушення, яка складається з оскаржуваної постанови, пояснень ОСОБА_2 , відеофайлів на оптичному диску.

При цьому, згідно копії оскаржуваної постанови додатками до неї поліцейським зазначені відеоматеріал з портативного відеореєстратора та камер зовнішнього спостереження, пояснення (без зазначення статусу та ПІБ особи, яка їх надала).

Крім того, згідно з копією оскаржуваної постанови, яка була надана позивачкою до позовної заяви, в додатках до постанови відсутні пояснення, лише міститься запис про відеоматеріал.

Згідно з копією пояснень ОСОБА_2 від 06.02.2023р. він був опитаний поліцейським СРПП ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, ст.сержантом поліції ОСОБА_3 , як свідок про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України за дачу завідомо неправдивих пояснень та відмову від дачі пояснень не попереджався.

З відтвореного під час судового засідання відеоматеріалу з`ясовано, що автомобіль позивачки було зупинено відповідачем одночасно з вантажним автомобілем, однак інформації про те, що водія вантажного автомобіля відповідачем було залучено до справи про адміністративне правопорушення як свідка, встановлено його особу, роз`яснено права, попереджено про кримінальну відповідальність, отримано пояснення, ознайомлено з ними позивачку відеозапис подій не містить. Рапорту іншого співробітника поліції (ст.сержанта поліції Криштофор С.В.) про опитування водія вантажного автомобіля як свідка у цій справі матеріали справи не містять.

Вказані вище обставини, на думку суду, свідчать про недопустимість як доказу пояснень свідка ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд не бере їх до уваги при ухваленні цього рішення.

Щодо наданого відповідачем відеоматеріалу, то після його відтворення з`ясовано, що він складається з чотирьох відео файлів (три з нагрудної камери, один з іншого технічного засобу). Відеофайли з записом з нагрудної камери поліцейського фіксує зупинку ТЗ та подальше спілкування відповідача з позивачкою. Інформації про обставини здійснення позивачкою обгону з порушенням вимог п.14.6в) ПДР, а саме місця вчинення правопорушення, наявність нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 ПДР, момент обгону ці відеофайли не містять, у зв`язку з чим є неналежним доказом.

При цьому, особисте візуальне спостереження поліцейського та виявлення ним правопорушення носить виключно суб`єктивний характер і в силу положень ст.251 КУпАП, ст.77 КАСУ не може бути доказом факту вчинення протиправного діяння.

Відеофайл з іншого технічного засобу суд також вважає неналежним та недопустимим доказом, оскільки з нього неможливо ідентифікувати транспортні засоби та місце події.

Вказаний відеозапис фактично було створено шляхом копіювання невідомою особою на мобільний телефон екрану іншого технічного засобу. Жодних відомостей про отримання цього відеозапису з камери зовнішнього спостереження, яка була встановлена, як зазначив відповідач, органами НПУ в рамках програми «Безпечне місто», із зазначенням ідентифікуючих даних такого технічного засобу, здійснення під час провадження у справі про адміністративне правопорушення його огляду в установленому законом порядку матеріали справи не містять.

Також суд враховує, що з вказаного відеозапису неможливо достовірно встановити факт того, що водій легкового автомобіля білого кольору здійснив обгін вантажного автомобіля на нерегульованому пішохідному переході, позначеному дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 ПДР, тобто порушив вимоги п.14.6в) ПДР. Дорожній знак 5.38.1 ПДР праворуч від дороги відсутній, наявний лише знак 3.34 «Зупинку заборонено» з табличкою під ним.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивачки ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим факт вчинення нею вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивачки.

Суд вважає, що інспектор СРПП ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, ст.лейтенанта поліції Вересюк В.В. як уповноважена особа суб`єкта владних повноважень при накладанні адміністративного стягнення на позивачку не дотримався вимог ст.7,245,252,280 КУпАП, неповно та необ`єктивно встановив та оцінив обставини події, не здійснив заходів щодо їх доведення належними та допустимими доказами, тобто діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Законом, чим порушив вимоги ст.19 Конституції України, тому прийняте ним рішення про накладання адміністративного стягнення є протиправним і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача за ч.2 ст.122 КУпАП згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАСУ, ст.247 КУпАП закриттю.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Хмельницькій області службова особа якого виступала відповідачем у даній справі, на користь позивачки ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80грн.

Крім того, відповідно до ст.134,ч.1 ст.139 КАС України суд вважає необхідним стягнути також за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Хмельницькій області на користь позивачки ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2000,00грн..

Здійснення цих витрат підтверджено ордером на надання правничої допомоги АР №1114642 від 17.02.2023р., договором про надання правової допомоги б/н від 17.02.2023р., додатками до нього, рахунками №1 від 17.02.2023р. та від 24.05.2023р., актами наданих послуг б/н від 17.02.2023р. та від 24.05.2023р. квитанціє до прибуткового касового ордеру б/н від 12.10.2022р.., які суд вважає належними та допустимим доказами.

Суд вважає заявлену суму витрат на правничу допомогу розумною, обґрунтованою та співмірною із складністю справи та обсягом наданих послуг, витраченим адвокатом часом та значенням справи для сторони.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.7,9,122,222,245,247,251,252,268,280,283 КУпАП, ст.2,5,9,72-79,90,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора СРПП ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, ст.лейтенанта поліції Вересюка Володимира Віталійовича БАД №111010 від 06.02.2023р. про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, ЄРДПОУ 40108824, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80грн та понесені витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00грн., усього 2536,80грн. (дві тисячі п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.А.Мурашова

18.07.2023