Справа № 280/4356/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

17 липня 2023 року Справа № 280/4356/23 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Богатинський Б.В., перевіривши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ),

до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (вул. В. Мандрика, 7, м. Покровськ, 85300; )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015-2017 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015-2017 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір.

Позовну заяву подано та підписано представником позивача адвокатом Єрьоміною В.А., на підтвердження повноважень наданий ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1182921 від 12.06.2023.

Ухвалою суду від 26 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви (у примірнику для суду та відповідача) із зазначенням поштового індексу позивача, обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Представником позивача 11.07.2023 у порядку усунення недоліків надана до суду уточнена позовна заява та заява про поновлення строку звернення в адміністративній справі, в якій позивач посилається на положення статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), зазначає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З цього приводу, суд вказує наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ (далі - Закон № 2352-ІХ) внесено зміни, зокрема до статті 233 Кодексу законів про працю України.

Закон № 2352-ІХ набрав чинності 19.07.2022.

Стаття 233 КЗпП України, в редакції станом на дату подання позовної заяви до суду врегульовує питання строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів, наступним чином.

Частиною першою статті 233 КЗпП України встановлено, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Суд звертає увагу, що починаючи з 19.07.2022 у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.

Тобто, після внесення Законом №2352-IX відповідних змін до частини 2 статті 233 КЗпП встановлено строки звернення до суду щодо таких трудових спорів:

- про звільнення (місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення);

- у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні (тримісячний строк з дня одержання працівником письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні).

За правилами частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (в т.ч. вирішення судом питання щодо дотримання строків звернення до суду та відкриття провадження у справі).

Таким чином, на підставі частини 3 статті 3 КАС України, з огляду на те, що строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України, відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах статті 233 КЗпП України.

Як вже зазначено судом вище, позивача звільнено з служби в поліції з 07.02.2017 і на момент звільнення позивачем жодних зауважень щодо проведених з ним розрахунків не зазначено.

В свою чергу, за вирішенням спірного питання позивач звернувся до суду через 6 років після припинення проходження публічної служби, що свідчить про пропуск встановленого місячного строку звернення до суду.

Також, позивачем пропущено і місячний строк звернення до суду з дати набрання чинності змінами до КЗпП України, якими скасовано право на звернення до суду без обмеження будь-яким строком у питаннях виплати заробітної плати.

Суд зазначає, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

При цьому, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Натомість, порушення провадження у даній справі призведе до порушення принципу правової визначеності, оскільки позивач фактично просить переглянути питання виплати йому грошового забезпечення, яке виплачено йому 6 років тому.

Стосовно посилань позивача на запровадження в Україні воєнного стану, суд зазначає, що запровадження воєнного стану є поважною причиною пропуску строку звернення до суду лише за умови, якщо позивачем буде доведено, що запровадження воєнного стану вплинуло на можливість реалізації права звернення до суду.

В даному випадку, запровадження в Україні воєнного стану відбулось 24.02.2022, при цьому позивач звільнений 07.02.2017, та позивачем не доведено, що воєнний стан якимось чином перешкодив своєчасному зверненню до суду.

Представником позивача також не обґрунтовано, яким чином введення карантину унеможливило своєчасне звернення до суду з відповідним позовом.

Окрім того, представником позивача не вказано конкретних причин, що перешкоджали зверненню до суду у строк визначений КАС України та не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Таким чином, наведені представником позивача підстави пропуску строку звернення до суду визнаються судом не поважними.

Суд наголошує, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Частиною 2 ст.123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктами 1 та 9 ч.4 ст.169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви, згідно ч.8 ст.169 КАС України, не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена, апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки встановлені ст.ст.295, 297 КАС України протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Ухвалу складено та підписано 17.07.2023.

Суддя Б.В. Богатинський