Справа № 420/2436/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/2436/23

Категорія: 106030000

Головуючий в 1 інстанції: Попов В. Ф.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Аргіровій М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №401 від 31.05.2022 Про застосування дисциплінарного стягнення" частині, що стосується застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Херсонській області від 30.06.2022 № 628 о/c;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 2 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до наказу ГУНП в Херсонській області від 22.06.2022 № 628 о/с звільнена зі служби в Національній поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення за результатами проведеного службового розслідування на підставі наказу ГУНП в Херсонській області від 31.05.2022 № 401 у зв`язку з грубим порушенням службової дисципліни, невиконанні обов`язків поліцейського, Правил етичної поведінки. Ознайомлена з наказом 25.01.2023 року. Вважає його протиправним, оскільки викладені у ньому та у висновку службового розслідування підстави не відповідають фактичним обставинам. Зазначає, що не було відомо про проведення щодо неї службового розслідування. При підготовці, виданні та реалізації ГУНП в Херсонській області наказів про застосування дисциплінарного стягнення від 31.05.2022 № 401 та про звільнення від 22.06.2022 № 628 о/с не була досліджена та врахована поважність причин відсутності на службі, не встановлена вина в існуванні таких причин, зокрема, відсутність гуманітарних коридорів для евакуації, блокування з 24.02.2022 в`їздів та виїздів. Також позивачка вказує на безпідставність тверджень відповідача про невиконання вимог наказу ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 № 87 "Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район", оскільки про будь-який план евакуації та наказ начальника ГУНП в Херсонській області щодо евакуації (передислокації) повідомлено не було. Просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи та їх суперечність нормам матеріального та процесуального права, не з`ясування повно, об`єктивно та всебічно обставин справи, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази, які б підтверджували доведення до відома особового складу наказу ГУНП від 24.02.2022 №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район». Натомість, поліцейському не надано повноважень самостійно вільно визначати місце несення служби без відповідного наказу прямого керівника. Посилаючись на публікації у період з 24.02.2022р. по 28.02.2022р. на офіційній сторінці у Фейсбук ГУ НП в Херсонській області, позивачка наголошує, що станом на 28.02.2022р. на офіційній сторінці у Фесбук ГУ НП в Херсонській області була відсутня інформація про видання наказу про евакуацію органу.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції України на посаді дільничого офіцера ГУ НП в Херсонській області.

Відповідно до матеріалів службового розслідування 24.02.2022, близько 05.00 год з боку рф через територію тимчасово окупованого півострова Крим, розпочалося військове вторгнення на територію Херсонської області. Полковником поліції ОСОБА_2 через чергового ГУНП в Херсонській області було надано наказ "Бойова тривога" службам, органам та підрозділам ГУНП і міжрегіональним територіальним підрозділам НПУ з місцем дислокації в м. Херсон. Також, було надано вказівку розпочати заходи по евакуації документації, зброї та матеріальних цінностей відповідно до встановленого порядку та особового складу ГУНП в Херсонській області та його структурних підрозділів до м. Миколаєва.

За підписом начальника ГУНП в Херсонській області видано наказ від 24.02.2022 № 87 "Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області у безпечний район", згідно якого з 06.00 год. 24.02.2022 у зв`язку із веденням активних дій на більшості території Херсонської області основним місцем евакуації ГУНП в Херсонській області визначено Миколаївську область, додатковими - Кіровоградську, Чернівецьку та Івано-Франківську.

10.05.2022 начальнику ГУНП в Херсонській області Королю І.В від заступника начальника ГУНП полковника поліції Баклана О.А. надійшла доповідна записка про те, що деякі поліцейські ГУНП не виконали вимоги наказу ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 № 87 "Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район", не покинули територіальні громади Херсонської області, які перебувають у тимчасовій окупації РФ, для здійснення відповідно до своєї посади повноважень, безпосередньо пов`язаних з реалізацією завдань та виконанням функцій покладених на поліцію, на підконтрольній Україні території та станом на 07.05.2022 відсутні без поважних причин на службі.

Наказом ГУНП від 10.05.2022 № 184 за фактом порушення службової дисципліни працівниками ГУНП в Херсонській області, що виразилось у невиконанні наказу начальника ГУНП щодо евакуації (передислокації) підпорядкованих підрозділів у визначений безпечний район, а також відсутності працівників поліції без поважних причин на службі, призначене службове розслідування.

За результатами службового розслідування наказом ГУНП від 31.05.2022 №401 окремих працівників притягнуто до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення службової дисципліни, невиконання обов`язків поліцейського, вимог частини 4 статті 8, пункту 1,2 частини 1 статті 18, пункту 24 статті 23, пункту 2 статті 24, статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 р. № 2337-III, абзацу 1, 2 Розділу П Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 р. № 1179 шляхом звільнення зі служби в поліції.

Згідно наказу ГУНП в Херсонській області від 22.06.2022 № 628 о/с ОСОБА_1 звільнена зі служби в Національній поліції за п. 6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення за результатами проведеного службового розслідування на підставі наказу ГУНП в Херсонській області від 31.05.2022 № 401 у зв`язку з грубим порушенням службової дисципліни, невиконанні обов`язків поліцейського в період дії воєнного стану в Україні, в порушення Присяги працівника поліції, невиконанні Наказу начальника ГУНП від 24.02.2022 року № 87 Про введення плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район та за відсутності на службі без поважних причин.

Вищезазначені накази і є предметом оскарження у цій справі.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення по справі, виходив з того, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням реального військового стану в Державі. В свою чергу, позивачка зі значним стажем служби в органах внутрішніх справ України (більше 15 років), маючи звання капітана поліції до роботи в особливий період та проведення евакуаційних заходів, могла усвідомлювати необхідність подальшого виїзду з окупованої території та повинна була, за умов необізнаності про існування відповідних вказівок, вчинити дії з метою отримання таких. Не здійснюючи жодних дій щодо виїзду як до окупації м. Херсона так і після, позивачка на думку суду вчинила протиправну бездіяльність та допустила цим дисциплінарний проступок, а тому прийшов до висновку, що вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, відтак спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII) та Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі Статут).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

До основних завдань, які покладені на поліцію віднесено: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст.2 Закону №580-VIII ).

Згідно з п.1, 2 та 6 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ст.64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки". Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

При цьому, відповідно до ч.1 та 2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан (в подальшому воєнний стан було неодноразово продовжено).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч.4 ст.8 Закону №580-VIII під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Також, згідно ч.2 та 3 ст.24 Закону №580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

З аналізу наведеного вбачається, що законодавством прямо передбачено обов`язок працівників поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України, її територіальної цілісності та під час дії правового режиму воєнного стану брати участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану та в цілому виконувати обов`язки щодо охорони прав і свобод людини, честі держави, тощо.

Положеннями статті 77 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Положеннями статті 1 Статуту передбачено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, також зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Відповідно до ч.1 ст.11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Положеннями статті 13 Статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися дисциплінарне стягнення, як звільнення із служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Відповідно до частини 1 статті 14 Статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Слід зазначити, що Законом України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 року №2123-IX Статут доповнено розділом, який визначає особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану (вказаний закон набув чинності 01.05.2022 року, а службове розслідування було призначено наказом від 10 травня 2022 року).

Відповідно до статей 12, 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частинами 1, 2 статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначено статтею 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно із ч.ч.3, 7 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану унормовано статтею 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, згідно із якою у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Частиною 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2022 начальнику ГУНП в Херсонській області Королю І.В від заступника начальника ГУНП полковника поліції Баклана О.А. надійшла доповідна записка про те, що деякі поліцейські ГУНП не виконали вимоги наказу ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 № 87 "Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район", не покинули територіальні громади Херсонської області, які перебувають у тимчасовій окупації РФ, для здійснення відповідно до своєї посади повноважень, безпосередньо пов`язаних з реалізацією завдань та виконанням функцій покладених на поліцію, на підконтрольній Україні території та станом на 07.05.2022 відсутні без поважних причин на службі.

Тобто, підставою службового розслідування став невихід на службу позивачки та невиконання наказу начальника ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022 № 87 "Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район", яким було оголошено евакуацію особового складу, документів та майна у визначене безпечне місце.

Слід зазначити, що зазначений факт невиходу позивача на службу не заперечується і самим позивачем.

При зверненні з даним позовом до суду та в обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачка посилається на те, що наказ ГУНП в Херсонській області від 24.02.2022р. №87 «Про введення Плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Херсонській області в безпечний район» до його відома не було доведено.

Апеляційний суд критично ставиться до таких доводів позивача з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 2 Дисциплінарного статуту за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Відповідно до частини 1 статті 4 Дисциплінарного статуту наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Частиною 2 статті 4 Дисциплінарного статуту унормовано, що наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 4 Дисциплінарного статуту, наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ віддається (видається), як правило, у порядку підпорядкованості. За потреби прямий керівник може віддати (видати) наказ підлеглому, минаючи його безпосереднього керівника, про що він повідомляє безпосередньому керівнику підлеглого або підлеглий сам доповідає про отримання нового наказу своєму безпосередньому керівнику (ч.4 ст.4 Дисциплінарного статуту).

Отже, аналіз статті 4 Дисциплінарного статуту дозволяє дійти висновку, що наказ необов`язково має бути відданий у письмовій формі, також допускається форма його віддання усно з використанням технічних засобів зв`язку.

Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, інформація про евакуацію була опублікована в службовому чаті «Інформування керівників ГУНП» у месенджері Telegram

24.02.2022 начальником УОАЗОР ГУНП полковником поліції ОСОБА_3 в зазначену групу надіслано наказ щодо необхідності евакуації, який ним відданий та для подальшого дублювання наказу про евакуацію особовому складу в бік м. Миколаєва. Все 100% евакуация л/с!! В сторону Николаева, а о 11.42 год. підтверджено дану команду трьома знаками оклику !!!.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що твердження позивача про недоведеність йому наказу про евакуацію (передислокацію) ГУНП в Херсонській області спростовуються долученими до відзиву доказами, а саме: скриншотами з групи "Інформування керівництва ГУНП", поясненнями наданими його підлеглим заступником начальника УОАЗОР ГУНП в Херсонській області Дегтерьовим К.Є.

При цьому, суд першої інстанції правомірно, виключив необізнаність позивачки про необхідність евакуації в умовах воєнного вторгнення за умови наявності та функціонування мобільного та інтернет зв`язку протягом тривалого часу і після окупації м. Херсона (01.03.2022 року), та враховав, що більшість колег позивачки працівників поліції покинули м. Херсон не чекаючи спеціальних гуманітарних коридорів.

На думку суду, пояснення апелянта з приводу неможливості евакуюватися у зв`язку з відсутністю «зелених коридорів», небезпідставно дисциплінарною комісією не розцінені такими як «поважність відсутності на службі в період дії воєнного стану», оскільки станом на 09.05.2022 з тимчасово окупованої території України на підконтрольну Україні територію евакуювалися 1467 поліцейських з 2117, а отже виконало наказ начальника про евакуацію в безпечне місце за таких саме умов, про які зазначає позивач, та на сьогодні несуть службу на підконтрольній Україні території.

Таким чином, вищенаведені обґрунтування позивачки, що унеможливили виїзд з тимчасово окупованої території Херсонської області враховуючи інформацію щодо евакуації станом на 31.05.2022 з тимчасово окупованої території України на підконтрольну Україні територію 1525 поліцейських, що становить 72 % від фактично чисельності поліцейських в ГУНП в Херсонській області, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням вказаного, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач повинен був знати про основні евакуаційні заходи.

Натомість суд звертає увагу, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

Колегія суддів зазначає, що позивачка зі значним стажем служби в органах внутрішніх справ України (більше 15 років), маючи звання капітана поліції до роботи в особливий період та проведення евакуаційних заходів, могла усвідомлювати необхідність подальшого виїзду з окупованої території та повинна була, за умов необізнаності про існування відповідних вказівок, вчинити дії з метою отримання таких. Не здійснюючи жодних дій щодо виїзду як до окупації м. Херсона так і після, позивачка на думку суду вчинила протиправну бездіяльність та допустила цим дисциплінарний проступок.

Вказана правова позиція щодо обізнаності юриста висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 року по справі №9901/118/19, яка на переконання суду є релевантною до спірних правовідносин, оскільки відображає достатність професійного досвіду та вміння його застосувати.

Колегія суддів в контексті надання оцінки окремим доводам апеляційної скарги наголошує, що позивачка, перебуваючи на посаді поліцейського, повинна виконувати обов`язки щодо захисту загальнодержавних інтересів, у тому числі, й під час воєнного стану, оскільки склала Присягу поліцейського та несе службу особливого характеру, зобов`язана була безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, про що було вказано вище. При цьому, наказ може віддаватись також і у усній формі.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій ОСОБА_1 не надано підтвердження, що вона бажала і шукала можливостей потрапити до місця дислокації підрозділу або до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, однак це їй не вдалося. Зокрема, позивачем не вказано коли, за яких обставин вона намагалася виїхати, а також за яких обставин не вдалося цього зробити.

При цьому, в ході службового розслідування встановлено, що частина особового складу ГУНП в Херсонській області виїхала на підконтрольну територію з урахуванням обставин бойових дій. Решта залишились за місцем мешкання.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ГУ НП в Херсонській області не було порушено процедуру проведення службового розслідування, яке проведено відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції (з урахуванням особливостей, пов`язаних з воєнним станом).

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що в діях позивача наявний дисциплінарний проступок, яким згідно Дисциплінарного Статуту Національної поліції України визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 313, ст.315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 18 липня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова