Справа № 380/9486/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9486/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області про визнання порушення права на інформацію,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (Відповідач), в якому просить:

- визнати порушення Сокільницькою сільською радою мого права на інформацію, яка, зокрема, стосується стану довкілля, а саме: несвоєчасне надання відповіді та інформації на запит на отримання публічної інформації від 10 серпня 2022 року; несвоєчасне скерування частини (питання 2) запиту від 10 серпня 2022 року до належного розпорядника інформації;

- у випадку необхідності прийняти рішення щодо судових витрат.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 серпня 2022 року скерував на адресу відповідача засобами поштового зв`язку запит на отримання публічної інформації. Згідно з даними відстеження Укрпошти зазначений запит відповідач отримав 23 серпня 2022 року. Відповідь на вказаний запит відповідач надав позивачу листом № 2711 від 09 листопада 2022 року, яким повідомив, що запит від 10 серпня 2022 року зареєстровано за № 1960 від 25 серпня 2022 року. Жодних пояснень про те, чому відповідь на запит від 10 серпня 2022 року, який отриманий та зареєстрований 25 серпня 2022 року, надається лише 09 листопада 2022 року, тобто з фактичним пропуском строку надання відповіді на запит більш ніж на два місяці, що є порушенням права на своєчасність отримання інформації та вимог статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідачем не надано. Також пізніше на адресу позивача надійшов лист № 2902 від 30 листопада 2022 року, відповідно до якого відповідач скеровує запит позивача від 10 серпня 2022 року до іншого органу - КП «Сокільчанка». Таке скерування, на переконання позивача, теж є несвоєчасним, адже мало відбутися ще 01 вересня 2022 року в межах строків розгляду запиту, що у свою чергу є порушенням вимог статті 20 та частини 3 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позивач, покликаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 березня 2019 року справі № 800/369/17, стверджує, що право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання, а захистити порушене право особи на своєчасне отримання інформації можливо лише шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача.

З огляду на викладене, позивач уважає, що його право на своєчасне отримання публічної інформації порушене відповідачем, а тому просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що відповіді щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища за супермаркетом «АТБ» в с. Сокільники на вул. Зубрівська, 4 разом з копіями документів надавалися позивачу неодноразово. Обставини ліквідації зазначеного сміттєзвалища були предметом судового розгляду у справі № 380/5964/22, в якій ОСОБА_1 був позивачем. На думку відповідача, подання клопотання (заяви), яке вже вирішено судом, є зловживання правом у силу пункту 1 частини 2 статті 45 КАС України, якою визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами. Разом з тим, незважаючи на надану позивачу вичерпну інформацію щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища за супермаркетом «АТБ» в с. Сокільники на вул. Зубрівська, 4, позивач і надалі неодноразово звертається із запитами, які стосуються одного і того ж самого питання, на яке вже були надані неодноразові відповіді, що видається як зловживання правом на отримання публічної інформації, яка позивачу була надана раніше. Крім цього, до ознак зловживання правом можна віднести неодноразові звернення до суду щодо суті одного і того ж питання.

Відповідач підсумовує, що позивачу неодноразово надавалась вичерпна інформація щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища за супермаркетом «АТБ» в с. Сокільники на вул. Зубрівська, 4, з огляду на що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, а відтак просить суд у задоволенні такого відмовити повністю.

Відповідно до вимог пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 08 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року заяву позивача від 08 травня 2023 року про звільнення від сплати судового збору задоволено; звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі пункту першого частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою судді від 22 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; витребувано у відповідача докази надіслання відповіді на запит позивача від 10 серпня 2022 року та докази скерування запиту позивача від 10 серпня 2022 року на адресу КП «Сокільчанка».

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

10 серпня 2022 року позивач скерував на поштову адресу Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (вул. Січових Стрільців, 1, с. Сокільники, Львівська область, 81130) запит на інформацію, що подається фізичним особам відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» (а.с.4).

У вказаному запиті позивач просив надати інформацію, а саме:

1. Чи були присутні співробітники Сокільницької сільської ради 21 травня 2021 року під час перевірки інспекцією, коли при обстеженні території с. Сокільники, вул. Зубрівська, 4 за супермаркетом «АТБ» встановлено ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища? Прошу зазначити посади та прізвища співробітників сільської ради, які були присутні.

2. Прошу надати копію Актів виконання робіт щодо ліквідації сміттєзвалища в с. Сокільники, вул. Зубрівська, 4 за супермаркетом «АТБ» згідно з довідкою № 1556 від 21 липня 2022 року такі документи (Акти) було складено 25 травня 2021 року.

Відповідь на свій запит позивач просив надати електронною поштою ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно з даними відстеження Укрпошти, трек-номер 984 (а.с.5), зазначений запит на отримання публічної інформації відповідач отримав 23 серпня 2022 року.

Листом від 09 листопада 2022 року за № 2711 (а.с.17) Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області повідомила позивача на його запит від 10 серпня 2022 року, вх. № 1960 від 25 серпня 2022 року про те, що посадові особи Сокільницької сільської ради брали участь в обстеженні території, де проводилась ліквідація несанкціонованого сміттєзвалища за адресою с. Сокільники на вул. Зубрівська, 4 за супермаркетом «АТБ», у складі комісії з перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції у Львівській області, встановлено ліквідацію цього сміттєзвалища, що підтверджується актом. Відповідно до листа КП «Сокільчанка» № 40 від 16 вересня 2021 року, надісланого на адресу позивача, ліквідацією займалося КП «Сокільчанка». Розпорядниками відповідної документації є безпосередній виконавець.

Також суд встановив, що листом від 30 листопада 2022 року за № 2902 (а.с.17, зворот) Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області на виконання листа Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини вх. № 2840 від 22 листопада 2022 року, у зв`язку із необхідністю надання повної всебічної обґрунтованої відповіді на запит гр. ОСОБА_1 від 10 серпня 2022 року, враховуючи, що КП «Сокільчанка» є безпосереднім виконавцем ліквідації сміттєзвалища, перенаправила копію листа Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини вх. № 2840 від 22 листопада 2022 року, а також запит гр. ОСОБА_1 від 10 серпня 2022 року до КП «Сокільчанка».

Позивач, уважаючи порушення відповідачем свого права на інформацію, а саме: несвоєчасне надання відповіді та інформації на запит на отримання публічної інформації від 10 серпня 2022 року; несвоєчасне скерування частини (питання 2) запиту від 10 серпня 2022 року до належного розпорядника інформації, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка дій відповідача щодо дотримання ним вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» під час розгляду запиту позивача від 10 серпня 2022 року на отримання публічної інформації, що стосується ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища за адресою с. Сокільники на вул. Зубрівська, 4 за супермаркетом «АТБ».

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 Закону України «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

За змістом пунктів 1, 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.

Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Статтею 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначений перелік розпорядників інформації.

Так, відповідно до пункту першого частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», якою визначені обов`язки розпорядників інформації, розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Частинами першою, другою статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Статтею 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що орган, до якого направлено запит громадянина на отримання публічної інформації, зобов`язаний об`єктивно і вчасно його розглянути, перевірити викладені в ньому факти, та надати відповідь на запит на інформацію у встановлені законом строки, а саме не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту, якщо такий запит не стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. Разом з тим виходячи з положень статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» таке направлення та повідомлення запитувача інформації повинні бути вчинені у строк, передбачений для надання відповіді на запит на інформацію, тобто, не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Таким чином, право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

Як встановив суд з матеріалів справи, 10 серпня 2022 року позивач скерував на поштову адресу Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (вул. Січових Стрільців, 1, с. Сокільники, Львівська область, 81130) запит на інформацію, що подається фізичним особам відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

У вказаному запиті позивач просив надати інформацію, а саме:

1. Чи були присутні співробітники Сокільницької сільської ради 21 травня 2021 року під час перевірки інспекцією, коли при обстеженні території с. Сокільники, вул. Зубрівська, 4 за супермаркетом «АТБ» встановлено ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища? Прошу зазначити посади та прізвища співробітників сільської ради, які були присутні.

2. Прошу надати копію Актів виконання робіт щодо ліквідації сміттєзвалища в с. Сокільники, вул. Зубрівська, 4 за супермаркетом «АТБ» згідно з довідкою № 1556 від 21 липня 2022 року такі документи (Акти) було складено 25 травня 2021 року.

Згідно з даними відстеження Укрпошти, трек-номер 984, зазначений запит на отримання публічної інформації відповідач отримав 23 серпня 2022 року та відповідно до листа Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області від 09 листопада 2022 року за № 2711 такий зареєстрований у сільській раді за вхідним номером 1960 25 серпня 2022 року.

Відповідь на запит позивача від 10 серпня 2022 року відповідач надав листом від 09 листопада 2022 року за № 2711, тобто більше ніж через два місяці з дня його отримання.

Доказів продовження строку розгляду запиту позивача від 10 серпня 2022 року відповідач не надав.

З огляду на викладене суд висновує, що з порушенням вимог частини першої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач, як розпорядник інформації, не надав позивачу відповідь на його запит від 10 серпня 2022 року у встановлений цим Законом п`ятиденний строк, а відтак допустив протиправну бездіяльність в цій частині.

Також суд встановив, що листом від 30 листопада 2022 року за № 2902 Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області у зв`язку із необхідністю надання повної всебічної обґрунтованої відповіді на запит гр. ОСОБА_1 від 10 серпня 2022 року, враховуючи, що КП «Сокільчанка» є безпосереднім виконавцем ліквідації сміттєзвалища, перенаправила копію листа Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини вх. № 2840 від 22 листопада 2022 року, а також запит гр. ОСОБА_1 від 10 серпня 2022 року до КП «Сокільчанка».

Як вже зазначено судом вище відповідно до вимог частини третьої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

У аспекті цього суд повторює, що виходячи з положень статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» таке направлення та повідомлення запитувача інформації повинні бути вчинені у строк, передбачений для надання відповіді на запит на інформацію, тобто, не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

З огляду на викладене суд висновує, що з порушенням вимог частини першої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач, як розпорядник інформації, не направив вчасно запит позивача від 10 серпня 2022 року належному розпоряднику, а відтак допустив протиправну бездіяльність також і у цій частині.

Водночас у матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача як запитувача інформації про таке направлення у встановлений цим Законом п`ятиденний строк.

Посилання відповідача на те, що обставини ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища за супермаркетом «АТБ» в с. Сокільники на вул. Зубрівська, 4 були предметом судового розгляду у справі № 380/5964/22, в якій ОСОБА_1 був позивачем, відтак, на думку відповідача, подання клопотання (заяви), яке вже вирішено судом, є зловживання правом у силу пункту 1 частини 2 статті 45 КАС України, суд оцінює критично, зважаючи на таке.

Предметом розгляду у вказаній вище справі були позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Державної екологічної інспекції у Львівській області, а саме: надання недостовірної інформації на запит позивача на отримання публічної інформації від 02 грудня 2021 року (в частині недостовірності дати або періоду проведення Інспекцією обстеження на місцевості в ході котрої встановлено, що несанкціоноване сміттєзвалище в с. Сокільники по вул. Зубрівська, 4 за супермаркетом «АТБ» (геопросторові дані 49.779636, 23.978037) - ліквідовано).

Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги в частині порушення Сокільницькою сільською радою права позивача на інформацію, яка, зокрема, стосується стану довкілля, а саме: несвоєчасне надання відповіді та інформації на запит на отримання публічної інформації від 10 серпня 2022 року; несвоєчасне скерування частини (питання 2) запиту від 10 серпня 2022 року до належного розпорядника інформації.

З огляду на те, що предметом розгляду у справі № 380/5964/22 та цій справі є два абсолютно різних запити позивача на отримання публічної інформації, звернені до різних розпорядників інформації, відсутні підстави вважати, що позивач зловживає своїми правами, зокрема у спосіб, передбачений пунктом 1 частини 2 статті 45 КАС України чи будь-який інший, визначений КАС України, спосіб.

Доводи відповідача про те, що незважаючи на надану позивачу вичерпну інформацію щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища за супермаркетом «АТБ» в с. Сокільники на вул. Зубрівська, 4, позивач і надалі неодноразово звертається із запитами, які стосуються одного і того ж самого питання, на яке вже були надані неодноразові відповіді, що видається як зловживання правом на отримання публічної інформації, яка позивачу була надана раніше, суд відхиляє, позаяк право запитувача на своєчасне отримання публічної інформації гарантоване Законом України «Про доступ до публічної інформації» і розпорядник інформації не може відмовляти йому у реалізації такого права, покликаючись на те, що, на його думку, ним раніше були вже надані неодноразові відповіді на питання, порушені у запиті.

Крім того, у межах спірних правовідносин суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), пункт 57, Series A, № 93).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

В силу приписів пункту 5 частини другої статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» позивач як запитувач інформації, попри фактичне надання відповіді на запит відповідачем, має право на оскарження несвоєчасного надання інформації, і, звернувшись до суду із цим позовом, уважає порушеними свої права внаслідок недотримання встановленого законом строку надання інформації на запит.

Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі № 800/369/17.

Отже, за встановлених обставин цієї справи та з урахуванням вищенаведеної правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду, суд доходить переконання, що заявлені позовні вимоги належить задовольнити повністю у такий належний спосіб: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» п`ятиденного строку надання ОСОБА_1 відповіді на запит на інформацію від 10 серпня 2022 року та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» п`ятиденного строку направлення запиту на інформацію ОСОБА_1 від 10 серпня 2022 року належному розпоряднику.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту першого частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», при зверненні з цим позовом до суду судовий збір не сплачував, а тому його розподіл на підставі статті 139 КАС України не здійснюється.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (вул. Січових Стрільців, 1, с. Сокільники, Львівський район, Львівська область, 81130) про визнання порушення права на інформацію - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області щодо недотримання встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» п`ятиденного строку надання ОСОБА_1 відповіді на запит на інформацію від 10 серпня 2022 року.

Визнати протиправною бездіяльність Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області щодо недотримання встановленого Законом України «Про доступ до публічної інформації» п`ятиденного строку направлення запиту на інформацію ОСОБА_1 від 10 серпня 2022 року належному розпоряднику.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 17 липня 2023 року.

Суддя Клименко О.М.