Справа № 420/2716/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/2716/23

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року (суддя Скупінська О.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 12.04.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання здійснити перерахунок та доплату грошової допомоги при звільненні,-

В С Т А Н О В И В:

9 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до в/ч НОМЕР_1 , Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого позивачу обчислено одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані 118 діб щорічної основної відпустки та за невикористані 112 діб щорічної додаткової відпустки, передбаченої для учасників бойових дій, сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 та індексації;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 перерахувати позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані 118 діб щорічної основної відпустки та за невикористані 112 діб щорічної додаткової відпустки, передбачену для учасників бойових дій, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 та індексації, скласти, оформити належним чином та надати до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону відомості для оплати;

- зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Південного регіону на підставі наданих в/ч A0318 відомостей доплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані 118 діб щорічної основної відпустки та за невикористані 112 діб щорічної додаткової відпустки, передбаченої для учасників бойових дій, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 та індексації.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року цей адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 , яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислено одноразову грошову допомогу при звільненні, та грошову компенсацію за невикористані 118 діб щорічної основної відпустки, та за невикористані 112 діб щорічної додаткової відпустки, сум індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 перерахувати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані 118 діб щорічної основної відпустки, та за невикористані 112 діб щорічної додаткової відпустки з урахуванням сум грошової індексації, та надати до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону необхідні відомості для здійснення оплати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням в частині задоволення позовних вимог в/ч НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується.

На думку апелянта, індексація не є складовою грошового забезпечення військовослужбовців і не має щомісячного характеру виплат, тому відсутні підстави для її врахування при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та компенсації за невикористані 118 діб щорічної основної відпустки та за невикористані 112 діб додаткової відпустки.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, полковника ОСОБА_1 звільнено наказом командувача Медичних сил Збройних Сил України від 24.08.2022 №109 з військової служби у відставку з підпунктом "б" (за станом здоров`я) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Наказом командира в/ч НОМЕР_2 (по особовому складу) від 21.09.2022 №205 ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та розраховано у повному обсязі.

Згідно виданої військовою частиною довідки-розрахунку про розмір виплаченої одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби із зазначенням складових та розміру грошового забезпечення, ОСОБА_1 була нарахована одноразова грошова допомога при звільненні у розмірі 367547,4 грн, що складалась з:

1. посадовий оклад 3 520,00 грн;

2. оклад за військовим званням (полковник) 1 480,00 грн;

3. надбавка за вислугу років (50%) 2 500,00 грн;

4. надбавка за особливості проходження служби (65%) 4 875,00 грн;

5. щомісячна премія (198%) 6 969,60 грн.

Також, ОСОБА_1 було виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної (118 діб) та додаткової відпусток (112 діб) у сумі 143 524,45 грн, що розраховувалась виходячи з таких саме складових грошового забезпечення: 1. посадовий оклад 3520,00 грн; 2. оклад за військовим званням (полковник) 1 480,00 грн; 3. надбавка за вислугу років (50%) 2 500,00 грн; 4. надбавка за особливості проходження служби (65%) 4 875,00 грн; 5. щомісячна премія (198%) 6 969,60 грн (а.с. 27).

Вважаючи, що військова частина протиправно не включила до розрахунку одноразово грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні відпустки суми індексації та додаткової винагороди, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, тобто є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення, а тому має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20.12.1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-XII), у частині першій статті 9 якого закріплено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною третю статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вже зазначалося вище, статтею 9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 03.07.1991 року №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі Закон №1282-ХІІ).

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, колегія суддів дійшла висновку, про те що незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі №359/8843/16-а, яка відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України є обов`язковою для врахування колегією суддів при розгляді цієї справи.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що індексація є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні, є правильним і обґрунтованим.

Тому суд правомірно зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби та компенсацію невикористаної основної та додаткової відпустки з включенням індексації грошового забезпечення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є помилковими та не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, який правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм належну юридичну оцінку.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося, що, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, обумовлює межі перегляду даного судового рішення апеляційним судом.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 статті 12, статті 257 та ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов