Справа № 160/13364/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 обчислення пільгового стажу з розрахунку один рік і шість місяців роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за періоди з 20.06.2008 по 19.12.2021 року, а саме з 04.04.2020р. по 18.08.2020р., з 20.07.2021р. по 19.12.2021р.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію по інвалідності набутої внаслідок війни ОСОБА_1 з 16.02.2023року .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за інвалідністю. Однак, рішенням Головного управління ПФУ в м. Києві відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відзив на позовну заяву не надав; ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.06.2023 року була доставлена до електронного кабінету відповідача 27.06.2023р.
12.07.2023р. представником Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (ідентифікаційний номер, трудова книжка, дипломи, довідки про підтвердження стажу) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж складає 07 років 05 місяців 05 днів, що недостатньо для призначення пенсії.
Відповідно до диплома від 30.06.2003 серії НОМЕР_1 , виданого Марганецьким коледжем та архівної довідки про навчання від 17.02.2023 № 81 ОСОБА_1 з 01.09.1999 по 30.06.2003 навчався за професією Технологія підземної розробки корисних копалин (термін закінчення навчання введено 20.06.2003).
Згідно з довідкою від 15.02.2023 № 38/31, виданою АТ Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат, ОСОБА_1 з 14.09.2015 по 20.11.2015 працював учнем підземного електрослюсаря чергового та з ремонту устаткування, з 01.04.2019 по 17.07.2019 працював на посаді механіка дільниці (підземної), що передбачено Списком № 1 та підтверджено атестацією робочих місць.
Оскільки в пільговій довідці не підтверджено факт одержання під час навчання тарифної ставки підземного робітника, спуски до шахти не надані, відповідно до наданого переліку до наказу про результати атестації робочих місць від 28.12.2014 № 1699 професія механіка дільниці (підземної) відсутня, тому зарахувати до стажу на пільгових умовах за Списком № 1 періоди роботи з 14.09.2015 по 20.11.2015 та з 01.04.2019 по 17.07.2019 відсутні підстави.
До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи на території російської федерації, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23.02.2023р. за № 07 відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Додатково зазначено, що до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи на території російської федерації, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. Зазначено, що страховий стаж позивача становить 07 років 05 місяців 05 днів.

Не погоджуючись з позицією відповідача та вважаючи його рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Указом Президії ВР СРСР від 29 вересня 1967 року було скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.

Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Системний аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин:

1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;

2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 396/153/17(2-а/396/13/17).

Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

При цьому, суд зазначає, що з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тому, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі №173/637/17, від 03 липня 2018 року у справі №302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі №554/1723/17, від 31 липня 2019 року у справі №287/15/17-а, від 21 серпня 2019 року у справі №750/1717/16-а, від 22 лютого 2021 року у справі №266/258/16-а.

Факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі підтверджено копією трудової книжки серії НОМЕР_2 , а саме: з 20.06.2008р. по 29.03.2009р., з 14.08.2009р. по 23.07.2010р., з 18.02.2011р. по 21.11.2011р., 02.04.2012р. по 18.10.2012р., 12.03.2013р. по 11.10.2013р., 27.09.2014р. по 13.04.2015р., з 31.12.15р. по 07.07.2016р, з з03.02.2018р. по 24.03.2018р., з 04.04.2020р. по 18.08.2020р. , з 20.07.2021р. по 19.12.2021р.

Доводи відповідача, викладені в рішенні від 23.02.2023р. за № 07, з приводу того, що з 01.01.2023р. російська федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1922р. до уваги судом не береться, оскільки на момент роботи позивача в районах Крайньої Півночі російська федерація брала участь в вищенаведеній Угоді.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що періоди роботи позивача з 20.06.2008р. по 29.03.2009р., з 14.08.2009р. по 23.07.2010р., з 18.02.2011р. по 21.11.2011р., 02.04.2012р. по 18.10.2012р., 12.03.2013р. по 11.10.2013р., 27.09.2014р. по 13.04.2015р., з 31.12.15р. по 07.07.2016р, з 03.02.2018р. по 24.03.2018р., з 04.04.2020р. по 18.08.2020р. , з 20.07.2021р. по 19.12.2021р. в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі мають бути розраховані як один рік роботи за один рік та шість місяців, тобто в пільговому обчисленні.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхіде вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 обчислення страхового стажу з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі як один рік і шість місяців роботи періодів роботи: з 20.06.2008р. по 29.03.2009р., з 14.08.2009р. по 23.07.2010р., з 18.02.2011р. по 21.11.2011р., 02.04.2012р. по 18.10.2012р., 12.03.2013р. по 11.10.2013р., 27.09.2014р. по 13.04.2015р., з 31.12.15р. по 07.07.2016р, з 03.02.2018р. по 24.03.2018р., з 04.04.2020р. по 18.08.2020р. , з 20.07.2021р. по 19.12.2021р., оскільки це є необхідним для повного захисту права та законних інтересів позивача, про захист яких він просить.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію по інвалідності набутої внаслідок війни ОСОБА_1 з 16.02.2023року, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058) пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Статтею 32 Закону № 1058 визначено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема, від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років.

Тобто, для отримання пенсії по інвалідності, позивач, на момент настання інвалідності (06.02.2023р.), повинен мати 8 років страхового стажу.

Відповідно до оспорюваного рішення страховий стаж позивача становить 07 років 05 місяців 05 днів.

Враховую той факт, що оспорюваним рішенням не було враховано достатній період роботи позивача в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні, суд доходить висновку, що у позивача достатньо страхового стажу для отримання пенсії по інвалідності, у зв`язку з чим вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, набутої внаслідок війни з 16.02.2023року .

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул. Бульварно- кудрявська, буд. 16, м. Києві, 04053, і.к. 42098368) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві рішення №07 від 23.02.2023 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 обчислення страхового стажу з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі як один рік і шість місяців роботи періодів роботи: з 20.06.2008р. по 29.03.2009р., з 14.08.2009р. по 23.07.2010р., з 18.02.2011р. по 21.11.2011р., 02.04.2012р. по 18.10.2012р., 12.03.2013р. по 11.10.2013р., 27.09.2014р. по 13.04.2015р., з 31.12.15р. по 07.07.2016р, з 03.02.2018р. по 24.03.2018р., з 04.04.2020р. по 18.08.2020р. , з 20.07.2021р. по 19.12.2021р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію по інвалідності, набутої внаслідок війни ОСОБА_1 , з 16.02.2023року .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань () судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 268,40 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань ( ) судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 268,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін