Справа № 300/5322/22
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 липня 2023 року ЛьвівСправа № 300/5322/22 пров. № А/857/4899/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Ільчинин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року (суддя Микитюк Р.В., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту не зазначено),
в адміністративній справі №300/5322/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Державної служби України з питань праці,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Південно-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці,
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
встановив:
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. За результатами апеляційного розгляду апелянт просив оскаржене рішення суду від 06.03.2023 скасувати частково та прийняти нове рішення про задоволення позову частково: визнати протиправним та скасувати наказ Управління Держпраці в Івано- Франківській області від 07 грудня 2022 року №258-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді, на транспорті та зв`язку Управління Держпраці в Івано-Франківській області з 08 грудня 2022 року; стягнути з відповідача-1 на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.12.2022 року по дату ухвалення рішення у справі, виходячи із середньоденної заробітної плати 741,19 грн; стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн..

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року в адміністративній справі №300/5322/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області, Державної служби України з питань праці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди скасовано і прийнято нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 07 грудня 2022 року №258-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу нагляду в будівництві, енергетиці, машинобудуванні, котлонагляді, на транспорті та зв`язку Управління Держпраці в Івано-Франківській області з 08 грудня 2022 року. Стягнуто з Управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 107472 грн 55 коп. з відрахуванням обов`язкових податків та зборів. У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області судові витрати у виді судового збору в сумі 992 гривні 40 копійок сплаченого за подання адміністративного позову та на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 3000 гривень 00 копійок. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області судовий збір за подання апеляційної скарги у справі №300/5322/22 у розмірі 1488 гривень 60 копійок на користь Держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

29 червня 2023 року Восьмим апеляційним адміністративним судом отримано заяву позивача про прийняття додаткової постанови та стягнення з відповідача Управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь позивача 2830 гривень витрат на професійну правничу допомогу. До вказаної заяви додано: ордер адвоката Булавинець М.М. від 17.03.2023 №1038910; Договір про надання правничої допомоги від 15 березня 2023 року; Акт про надання правничої допомоги від 29.06.2023 року (розрахунок -детальний опис робіт наданих послуг); квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №66236941 від 29.06.2023.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу, у якому зазначає про неспівмірність заявленої адвокатом суми витрат. Вважає, що покладення на Управління Держпраці судових витрат на правничу допомогу у визначеному в заяві розмірі є необґрунтованим, завищеним та неспівмірним зі складністю справи. Просить відмовити в задоволенні заяви представника апелянта про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №300/5322/22 - в повному обсязі. Прийняти додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №300/5322/22 - на користь Управління Держпраці в Івано-Франківській області.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та обґрунтування заявленої позивачем заяви про ухвалення додаткового судового рішення, вважає, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що 17.03.2023 року стороною позивача було подано суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 року у справі №300/5322/22, у якій просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн. (підтверджуючі документи буде надано до суду впродовж 5 днів, з дати прийняття апеляційним судом рішення у справі).

В межах п`ятиденного строку після розгляду справи апеляційною інстанцією позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву від 29.06.2023 про ухвалення додаткового рішення з питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Колегія суддів враховує, що оскільки в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.06.2023 року не вирішувалося питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу отриманих в суді апеляційної інстанції, тому є підстави для ухвалення додаткового судового рішення з цього питання.

Так, згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відносно заяви позивача про відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного суду на підставі аналізу положень статей 134, 139 КАС України зазначає, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Так, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в обумовленій сумі суду надано такі документи:

- Договір про надання правничої допомоги від 15 березня 2023 року, укладений між ОСОБА_1 - надалі Клієнт, з одного боку та Адвокатом Булавинець М.М. - надалі Адвокат, з іншого боку, уклали цей Договір. Згідно з п.1.1. цього Договору Клієнт зобов`язується надати Адвокату всі необхідні документи та іншу інформацію, прийняти такі послуги і оплатити їх, а Адвокат зобов`язаний здійснити підготовку (вивчення) матеріалів, провести захист (представництво) інтересів Клієнта в будь-якому суді до досягнення обумовленого Сторонами позитивного результату без обмеження повноважень. Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу по захисту інтересів Клієнта. Пунктом 3.1. цього Договору визначено, що винагорода по справі включає в себе витрати, понесені Адвокатом при виконанні своїх зобов`язань по цьому Договору та гонорар за надані послуги. Обчислення гонорару здійснюється у формі погодинної оплати (1000 грн. година, крім участі в судовому засіданні, вартість якої становить 2 000 грн. година) згідно підписаного Сторонами Акту про надання правничої допомоги, де зазначаються також і витрати Адвоката, якщо такі є. Оплата винагороди проводиться не пізніше 25 робочих днів з моменту підписання Акту про надання правничої допомоги;

- Акт про надання правничої допомоги від 29 червня 2023 року із описом виконаних робіт: підготовка та подання апеляційної скарги, заяви про врахування висновків Верховного Суду від 04.05.2023 року та заяви про долучення доказів від 16.06.2023 року у справі №300/5322/22 із затраченим часом 1 год. 30 хв., ставка в грн. за годину 1000, сума, грн. 1500; участь в судовому засіданні 28.06.2023 року у Восьмому апеляційному адміністративному суді із затраченим часом 40 хв., ставка в грн. за годину 2000, сума, грн. 1330. Разом 2830 грн;

- квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №66236941 від 29.06.2023, згідно якої платник ОСОБА_1 переказав готівкові кошти в сумі 2830,00 грн..

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справ.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia, заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

У розглядуваній адміністративній справі, як видно із акту про надання правничої допомоги від 29.06.2023 із описом виконаних адвокатом робіт позивачу були надані послуги на загальну суму 2830 грн. в сумарному часі 2 год. 10 хв..

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, колегія суддів вважає обґрунтовано доведеним затрачений час для надання означеної послуги з підготовки та подання апеляційної скарги, заяви про врахування висновків Верховного Суду від 04.05.2023 року та заяви про долучення доказів від 16.06.2023 року у справі № 300/5322/22 із затраченим часом 1 год. 30 хв., ставкою за годину 1000, що дорівнює сумі 1500 грн. У той же час, що стосується участі адвоката в судовому засіданні 28.06.2023 року у Восьмому апеляційному адміністративному суді із затраченим часом 40 хв. при ставці в 2000 грн. за годину, то така послуга є завищеною, оскільки адвокат Булавинець М.М. взяв участь у судовому засіданні, яке відбулося 28.06.2023 у Восьмому апеляційному адміністративному суді за допомогою відеоконференцзв`язку, не виходячи із власного кабінету, що не призвело до значних матеріальних чи фізичних затрат, а тому суд погоджується з доводами відповідача, що вказана послуга є неспівмірною. Обґрунтованим розміром за надання вказаної послуги суд апеляційної інстанції вважає, що повинен складати 50% від заявленого адвокатом, тобто 665 грн. (1330:2).

Разом надані адвокатом послуги з правової допомоги по захисту інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції складають розмір 2165,00 грн. (1500 + 665), який є обґрунтованим та співмірним до вказаної справи.

Тому заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2165,00 гривень.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення решта суми витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 143, 243, 252, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області () судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 2165 (дві тисячі сто шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення решта суми витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль

Повний текст додаткової постанови суду складено 17.07.2023 року