Справа № 120/9507/23
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 липня 2023 р. Справа № 120/9507/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення штрафу

ВСТАНОВИВ:

30.06.2023 року Головне управління ПФУ у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначено, що 16.06.2023 року відповідачем винесено постанову, якою накладено на Головне управління ПФУ у Вінницькій області штраф в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/9309/22 без поважних причин.

На переконання позивача, постанова державного виконавця від 16.06.2023 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки рішення суду виконано фактично та у повному обсязі, у зв`язку із чим, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 04.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

11.07.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема вказав, що на виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №71649265 з примусового виконання виконавчого листа по справі №120/9309/22, виданого 10.04.2023 року Вінницьким окружним адміністративним судом про "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум".

Державним виконавцем 25.04.2023 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження, Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на адресу відділу надіслано лист №0200-0902-5/42112 від 01.05.2023 року з якого слідує, що нарахування спірної індексації ОСОБА_1 не було нараховано та виплачено.

12.05.2023 року на адресу позивача державним виконавцем направлено вимогу про виконання рішення суду в повному обсязі.

На виконання вказаної вимоги, Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на адресу відділу надіслано лист №0200-0902-5/53167 від 26.05.2023 року про виконання рішення суду, відповідно до якого боржником проведено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , який склав 21828,15 грн, однак виплаті підлягає 19340,00 грн, що свідчить про виконання рішення суду не в повному обсязі.

На переконання відповідача, державний виконавець зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у зв`язку з чим, наділений повноваженнями щодо накладення штрафів на боржника, повідомлення правоохоронних органів для притягнення боржника до відповідальності, на підставі чого, виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", 16.06.2023 року винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн. та надано новий строк виконання. Копію постанови з вимогою виконати рішення суду направлено боржнику. Крім цього, боржника попереджено, що в разі повторного невиконання рішення боржником державний виконавець накладає штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

14.07.2023 року на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи, у яких останній просить відмовити у задоволенні позову. Вказав, що позивач має виплачувати йому пенсію у розмірі 21828,15 грн., однак, після 01.03.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області продовжує виплачувати пенсію у розмірі 19340,00 грн.

На переконання третьої особи, такі дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області є протиправними, а постанова державного виконавця від 16.06.2023 року про накладення штрафу - правомірною.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 року в адміністративній справі №120/9309/22, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.

06.02.2023 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження №71649265 з примусового виконання виконавчого листа по справі №120/9309/22, виданого 10.04.2023 року Вінницьким окружним адміністративним судом про "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум".

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження, Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на адресу відділу надіслано лист №0200-0902-5/42112 від 01.05.2023 року з якого слідує, що нарахування спірної індексації ОСОБА_1 не було нараховано та виплачено.

12.05.2023 року державним виконавцем винесено вимогу №5910/4.1-22/6, якою вимагається виконати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 року.

Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на адресу відділу надіслано лист №0200-0902-5/53167 від 26.05.2023 року про виконання рішення суду, відповідно до якого боржником проведено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , який склав 21828,15 грн, однак виплаті підлягає 19340,00 грн.

Листом №0200-0902-5/53167 від 26.05.2023 року Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомлено про виконання рішення суду, відповідно до якого боржником проведено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , який склав 21828,15 грн, однак виплаті підлягає 19340,00 грн.

Крім цього повідомили, що донараховані кошти будуть виплачені після виділення коштів на фінансування з державного бюджету України, оскільки нормами статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів державного бюджету України. Власні кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, що передбачено статтею 72 Закону №1058. Статтею 73 Закону №1058 встановлено вичерпний перелік використання коштів Пенсійного фонду та заборону їх спрямування на цілі, не передбачені цим законом. Тобто, в Головного управління відсутні правові підстави для виплати пенсій колишнім працівникам силових структур за рахунок власних коштів.

16.06.2023 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління ПФУ у Вінницькій області в сумі 5100 грн. за невиконання рішення суду без поважних причин, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Головне управління ПФУ у Вінницькій області вважає постанову державного виконавця від 16.06.2023 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки рішення суду виконано фактично та у повному обсязі, у зв`язку із чим, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частинами 2-3 статті 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Приписами частини 2 статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу вказаних норм слідує, що на момент прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому, обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону №1404-VIII можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

При цьому, встановлення таких обставин як невиконання судового рішення, наявність поважних причин такого невиконання, необхідно здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально. Обов`язок з`ясування цих обставин покладено на державного виконавця.

Оскаржувана постанова про накладення штрафу від 16.06.2023 року у виконавчому провадженні №71649265 винесена з огляду на висновки головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 року по справі №120/9309/22, з чим позивач не погоджується.

Відтак, предметом доказування в межах даної адміністративної справи є встановлення факту виконання чи невиконання виконавчого листа №120/9309/22, виданого 10.04.2023 року Вінницьким окружним адміністративним судом.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 року в адміністративній справі №120/9309/22, крім іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 року, Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області листом №0200-0902-5/53167 від 26.05.2023 року повідомлено відповідача про те, що ОСОБА_1 проведено перерахунок розміру пенсії, який склав 21828,15 грн, однак виплаті підлягає 19340,00 грн.

Крім цього, на виконання постанови Кабінету Міністрів України №118 позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано 2680,65 грн. сум індексації.

Разом з тим, з 01.03.2022 року пенсія ОСОБА_1 виплачується в сумі 19340,00 грн, тобто, з обмеженням пенсії максимальним розміром.

Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області в наданому головному державному виконавцю листі №0200-0902-5/53167 від 26.05.2023 року повідомлено, що з урахуванням положень Закону України "Про Державний бюджет на 2022 рік", у зв`язку з зміною прожиткового мінімуму, а також, відповідно до Закону №3668, яким встановлено обмеження пенсії в розмірі 10 прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність, максимальний розмір пенсії становить: з 1 січня - 1934 гривні, з 1 липня - 2027 гривень, з 1 грудня - 2093 гривні.

Як вбачається з перерахунку пенсії по пенсійній справі №ХЛ60119, з 01.03.2022 року підсумок пенсії позивача складає 21828,15 грн., однак виплату обмежено сумою 19340,00 грн.

На переконання суду наведене свідчить, що пенсійним органом при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання Вінницького окружного адміністративного суду від 30.01.2023 року по справі №120/9309/22, обмежено її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, предметом розгляду адміністративної справи №120/9309/22 було саме обмеження пенсії ОСОБА_2 максимальним розміром під час проведення перерахунку з 01.04.2019 року, а зобов`язальна частина рішення містила початкову дату проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році"без часового обмеження в майбутньому.

Тобто, питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром було предметом судового розгляду у вказаній справі і ухвалене в цій справі рішення суду має преюдиційний характер для правовідносин між сторонами. Серед іншого це означає, що під час проведення наступних перерахунків пенсії позивача пенсійний орган не вправі застосовувати обмеження максимального розміру пенсії з тих підстав, яким вже надано оцінку у судовому рішення, що набрало законної сили.

В контексті наведеного варто наголосити на тому, що з часу прийняття Вінницьким окружним адміністративним судом рішення по справі №120/9309/22 пенсійне законодавство в частині, що стосується застосування обмеження пенсій максимальним розміром не зазнало змін, що спростовує наведені у позовній заяві доводи пенсійного фонду щодо наявності підстав для застосування обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Наведене свідчить про невиконання позивачем вказаного рішення суду без поважних причин та про правомірність прийнятої державним виконавцем постанови про накладення штрафу в сумі 5100 грн. від 16.06.2023 ВП №71649265.

Аналогічної позиції дотримується Сьомий апеляційний адміністративний суд, зокрема, в постанові від 29.06.2023 року по справі № 120/5387/23.

Суд також наголошує, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

У Рішенні від 26.06.2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 року №10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бертман Р.П. правомірно та з дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", прийнято постанову від 16.06.2023 року ВП №71649265 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

За змістом положень абз. 2 ч. 1 ст. 295 КАС України якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, )

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального упраління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, )

Суддя Чернюк Алла Юріївна