Справа № 380/2428/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2428/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Дочірнього підприємства "Санаторій "Моршинкурорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України» "Укрпрофоздоровниця"" про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Дочірнього підприємства "Санаторій "Моршинкурорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"" (далі відповідач, ДП "Санаторій "Моршинкурорт" ПАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця""), у якому просить стягнути з відповідача до бюджету грошові кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 14 591 363,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами здійснення фінансово-господарської діяльності у ДП "Санаторій "Моршинкурорт" ПАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця"" обліковується податковий борг у сумі розмірі 14591363,30 грн, який виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість 1293409,00 грн, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 7044241,43 грн, орендної плати з юридичних осіб 1342271,61 грн, та земельного податку з юридичних осіб 4911441,26 грн. Зазначає, що вчинені позивачем дії не призвели до погашення податкового боргу, податковий борг не сплачений в строки, визначені податковим законодавством, у зв`язку з чим позивач просить стягнути кошти з відповідача, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою від 14.02.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Ухвала від 14.02.2023 про відкриття провадження була надіслана до електронного кабінету відповідача, та згідно довідки про доставку електронного листа була отримана відповідачем 14.02.2023.

Крім того, відповідно до квитанції № 68942 про доставку документів, долученого судом до позову, позовна заява разом із доданими до неї документами, надіслана позивачем до Електронного кабінету Користувача ЄСІТС.

Відтак, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Проте, ДП "Санаторій "Моршинкурорт" ПАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця"" не скористалося своїм правом подання пояснень, і станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

За час здійснення діяльності у Дочірнього підприємства "Санаторій "Моршинкурорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"" виник податковий борг перед бюджетом, який станом на 14.11.2022 становить 14 591 363,30 грн з наступних податків:

- по податку на додану вартість 1293409,00 грн;

- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 7044241,43 грн;

- з орендної плати з юридичних осіб 1342271,61 грн;

- земельного податку з юридичних осіб 4911441,26 грн.

Податковий борг по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 1293409,00 грн виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що ДП "Санаторій "Моршинкурорт" ПАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця"" подало наступні податкові декларації з податку на додану вартість:

- 20.09.2022 податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2022 року, у якій позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду складає 778925,00 грн.;

- 19.10.2022 уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з витравленням самостійно виявлених помилок за червень 2022 року, у якій позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду складає 230228,00 грн;

- 20.10.2022 податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2022 року, у якій позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду складає 653068,00 грн.

Податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 7044241,43 грн. виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що ДП "Санаторій "Моршинкурорт" ПАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця"" подало до податкового органу наступні податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

- 11.02.2021 податкова декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітний 2021 рік, у графі 6.1 якої самостійно визначене податкове зобов`язання за звітний період складає 5802541,08 грн;

- 17.02.2022 податкова декларація з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітний 2022 рік, у графі 6.1 якої самостійно визначене податкове зобов`язання за звітний період складає 6353229,36 грн.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою самостійно визначених податкових зобов`язань позивачем нарахована пеня.

Податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у сумі 1342271,61 грн та із земельного податку з юридичних осіб у сумі 4911441,26 грн виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що ДП "Санаторій "Моршинкурорт" ПАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця"" подало податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):

- 17.02.2022 звітну за 2022 рік з орендної плати;

- 13.04.2022 уточнюючу за 2022 рік з орендної плати,

- 19.02.2021 звітну за 2021 рік по земельному податку,

- 15.03.2021 уточнюючу за 2021 рік по земельному податку,

- 22.07.2021 уточнюючу за 2021 рік по земельному податку,

- 21.09.2021 уточнюючу за 2021 рік по земельному податку,

- 19.11.2021 уточнюючу за 2021 рік по земельному податку,

-17.02.2022 уточнюючу за 2022 рік по земельному податку;

- 21.07.2022 уточнюючу за 2022 рік по земельному податку;

- 01.10.2022 уточнюючу за 2022 рік по земельному податку.

Судом встановлено, що відповідачем самостійно подані зазначені звітні та уточнюючі декларації.

Зазначені суми самостійно визначених грошових зобов`язань не сплачені відповідачем у встановленні законом строком, що і стало підставою для звернення податкового органу до суду із цим позовом.

Вирішуючи дані правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

Згідно із п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України).

Пунктом 36.1 ст. 36 ПК України визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Такий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (п. 54.1 ст. 54 ПК України).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Наявними у справі доказами підтверджено, що ДП "Санаторій "Моршинкурорт" ПАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця"" самостійно подало до ГУ ДПС у Львівській області податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ПДВ, плати за землю та орендної плати.

Відтак, нараховані зобов`язання згідно зазначених податкових декларацій є узгодженою сумою грошового зобов`язання.

Оскільки вказані грошові зобов`язання не були сплачені у встановлений Законом строк, у відповідача виник податковий борг у розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За змістом п. 59.4 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Статтею 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що 07.05.2020 контролюючим органом виставлена відповідачу вимога форми "Ю" № 89730-57 на загальну суму податкового боргу 514322,50 грн, яка надіслана засобами поштового зв`язку на адресу ДП "Санаторій "Моршинкурорт" ПАТ ЛОЗП України "Укрпрофоздоровниця"" та 11.06.2020 вручена уповноваженій особі відповідача.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Із часу направлення податкової вимоги до часу звернення з даним позовом до суду відповідач був постійним боржником, що підтверджується копією інтегрованої картки платника. Зазначена обставина звільняє податковий орган від необхідності повторного направлення податкової вимоги.

Разом із тим, застосовані контролюючим органом заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу в добровільному порядку.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися контролюючим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 ПК України).

Положеннями ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши надані сторонами докази та норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку, що позивач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами. Відповідачем не надано жодних доказів сплати вказаного податкового боргу або інших належних доказів, спростовуючих наведені позивачем доводи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, КАС України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Санаторій "Моршинкурорт" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"" (; 82482, Львівська область, м. Моршин, вул. Паркова площа, 3) грошові кошти до бюджету у розмірі 14 591 363 (чотирнадцять мільйонів п`ятсот дев`яносто одна тисяча триста шістдесят три) грн 30 коп, які знаходяться на рахунках в банках та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податків та з рахунків платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.