Справа № 461/3963/23
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3963/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

представника позивача Лисенка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за адміністративним позовом

позивач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ),

представник позивача адвокат Лисенко Дмитро Вячеславович

(07302, Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 6-Г/31)

до

відповідач Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури

Львівської міської ради

(79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, )

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позиції сторін та учасників справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Адвокат Лисенко Дмитро Вячеславович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову РАП № , яку складено 12.04.2023 спеціалістом першої категорії інспектором з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковалик Сергієм Віталійовичем та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, повернувши позивачу усе сплачене (повернути стягнуті грошові кошти за скасованою постановою) на користь позивача кошти у розмірі 340 грн, які сплачені у формі штрафу за оскаржуваною постановою.

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою спеціаліста першої категорії інспектора з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковалика Сергія Віталійовича РАП № вiд 12.04.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому у відомостях даної постанови про фізичну особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, у графі реєстраційний номер облікової картки платника податків зазначено «код ЄДРПОУ НОМЕР_1 », що відповідає коду юридичної особи ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», але не відповідає коду РНОКПП фізичної особи ОСОБА_1 . Позивач вважає, що постанова інспектора винесена з грубим порушенням чинного законодавства, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки адміністративну відповідальність можуть нести виключно фізичні особи.

У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги просить задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.05.2023 відкрито провадження у адміністративній справі, справу вирішено розглядати за правилами встановленими статтею 286 КАС України.

27 червня 2023 року від представника відповідача (директора департаменту) на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю.

10 липня 2023 року від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в якому наведено додаткові обґрунтування позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач, згідно відзиву, просив проводити розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.

Суд, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступних доводів та мотивів.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення від 12.04.2023 серії РАП № (до повідомлення серії ЛВ №00331949 від 10.03.2023) ОСОБА_1 - керівника ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Із змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, як керівника ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», за яким, згідно з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, зареєстровано транспортний засіб MAZDA CX-7, д.н.з. НОМЕР_2 , на якому 10.03.2023 о 12:54 год. було здійснено зупинку за адресою: м. Львів, проспект Свободи, 28, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху.

Згідно трекінгу про вручення поштового відправлення №680 вбачається, що конверт з постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП № вручений відповідальній особі ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» 10.05.2023.

Згідно платіжної інструкції № 13590 від 15 травня 2023 року ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» сплачено штраф за постановою РАП № у сумі 340,00 грн.

З виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.01.2023 керівником ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ» є Миник Олег Богданович.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Вимогами частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться обов`язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306 ( із змінами і доповненнями).

Згідно з вимогами п. 1.1 ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.

Пунктом 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено заборонний знак Зупинку заборонено, відповідно до якого забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Факт порушення вимог пункту 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху зафіксований у постанові, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, позивачем не оспорюється. Позивач вказує лише на те, що добровільна сплата штрафу не є визнанням факту вчинення адміністративного правопорушення та звертає увагу на те, що вказана постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню з підстав невірного зазначення інформації у графі реєстраційний номер облікової картки платника податків особи, що фактично є єдиною підставою позову.

Суд відхиляє наведене твердження позивача щодо того, що вказана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та підлягає скасуванню з підстав невірного зазначення інформації у графі реєстраційний номер облікової картки платника податків особи, стосовно якої розглядається справа, з огляду на наступне.

Окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічний за своєю суттю і змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 753/4366/17, від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16, від 14.08.2018 у справі №826/15341/15.

При цьому, відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» від 24.06.1988 р. № 6, розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення у справі, суд також враховує наступне.

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед в активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставини справи, щоб суд ухвалив справедливе та об`єктивне рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує, якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а у разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

За змістом статті 210 КАС України, до процесуальних обов`язків адміністративного суду віднесено з`ясування обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, і дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У такий спосіб проявляється інформування учасників адміністративного процесу щодо порядку реалізації судового розгляду та змісту адміністративної справи. Ознайомлення зі змістом джерел доказів (засобів доказування) дає змогу належно встановити обставини адміністративної справи. Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що обов`язок встановлення фактичних обставин у конкретній справі законодавцем покладається саме на адміністративний суд, який насамперед має з`ясувати предмет спору та відповідно визначити обставини, які необхідно встановити для правильного його вирішення.

Оцінюючи доводи позивача та відповідача, дотримуючись стандартів мотивування судами своїх рішень, суд у даній справі враховує позиції Європейського суду з прав людини неодноразово висловленої у відповідних рішеннях про те, що не можна тлумачити п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент під час обґрунтування судами своїх рішень.

Посилання позивача на практику Галицького районного суду м. Львова у іншій справі в даному випадку є недоречним, адже рішення від 19.04.2023 хоча і стосується тих самих сторін, але ухвалене з приводу іншого факту (правопорушення) та інших обставин, та воно не має характер прецеденту щодо даної справи. З цих же мотивів суд відхиляє доводи представника відповідача щодо врахування практики апеляційного суду, а саме постанови від 21.10.2019 (справа №857/9024/19).

Відтак, оскільки позивач вважає, що вказана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та підглядає скасуванню лише з підстав невірного зазначення відомостей про особу, відносно якої розглядається справа, а саме інформації у графі реєстраційний номер облікової картки платника податків. Разом з тим, сам факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем не оспорюється, а даних та доказів які ставлять під сумнів факт порушення ПДР в ході розгляду справи не здобуто. Більше того, відповідачем суду надані докази які поза розумним сумнівом доводять і засвідчують факт порушення Правил дорожнього руху зафіксований у оскаржуваній постанові. Крім того, оскаржуване рішення про притягнення до відповідальності винесено уповноваженою особою, в межах наданих компетенції та повноважень, суб`єкт відповідальності є належним та визначений вірно.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що законних підстав для задоволення заявлених вимог немає.

Відповідно до вимог пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

У випадку відмови у задоволенні позову, витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву залишити без задоволення.

Постанову спеціаліста 1 категорії інспектора з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ковалика Сергія Віталійовича серії РАП № від 12.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 );

представник позивача адвокат Лисенко Дмитро Вячеславович

(07302, Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка, 6-Г/31);

відповідач Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури

Львівської міської ради

(79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ).

Повний текст судового рішення складений 18.07.2023 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький