Справа № 520/6565/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 р.Справа № 520/6565/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ""Рибоконсервний завод "Екватор" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 02.03.23 року по справі № 520/6565/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ""Рибоконсервний завод "Екватор"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №4 від 21 лютого 2022 року в частині застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 2 120 169,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем під час перевірки встановлено ряд порушень валютного законодавства, зокрема, порушення строків розрахунків за операціями з імпорту товарів у вигляді перевищення граничного терміну надходження Товару від Продавця на строк від 2 до 33 днів. Позивач погоджується з нарахуванням відповідачем пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 76 369,81 грн, а саме за порушення термінів повернення грошових коштів (передоплати) в розмірі 300 000,00 долари США( відправлені були 05.07.2019), 100 000 доларів США (відправлені 15.08.2019). В іншій частині нарахування відповідачем пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД, на загальну суму 2 120 169,40 грн позивач не згоден, вважає, що в цій частині податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки при його прийнятті відповідачем порушено чинні норми матеріального права та не враховано надані позивачем докази настання форс-мажорних обставин і неможливості виконання зобов`язань сторонами договору. Як вказує позивач, відповідач при прийнятті рішення про нарахування штрафних санкцій в розмірі 2120169,40 грн не взяв до уваги Сертифікат Харківської торгово-промислової палати і Сертифікат Торгово-промислової та сільськогосподарської палати Мавританії і в своєму акті зазначив, що ці сертифікати не є такими, на підставі яких здійснюється перебіг строків визначених у п.6 ст.13 Закону №2473 від 21.06.2018 «Про валюту і валютні операції», і як наслідок ненастанна відповідальності відповідно до п.5 ст.13 вказаного Закону, зокрема не містять підстав, за якими можливо вважати, що невиконання зобов`язань виникло саме за таких обставин, про які зазначено в сертифікаті.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 р. у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор", не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подало апеляційну скаргу , вважає , що висновки суду неправомірними та помилковими. Вказує , що так як в Контракті безпосередньо не вказано про те, що засвідчення форс-мажорних обставин відноситься виключно до компетенції Торгово-промислової палати України, то регіональна ТПП - Харківська торгово-промислова палата в межах своєї компетенції видала Сертифікат про встановлення форс-мажорних обставин . Наданий позивачем сертифікат Харківської ТПП суд першої інстанції незаконно не прийняв до уваги як підставу і належний доказ для підтвердження наявності обставин непереборної сили. Застосування судом першої інстанції вже недіючої правової норми призвело до помилкового і незаконного висновку про неприйняття Сертифікату , виданого Харківською регіональною ТПП як доказу існування форс-мажорних обставин , які призвели до порушення термінів розрахунків за зовнішньо-економічним контрактом. Крім того, суд першої інстанції необґрунтовано, без зазначення будь-яких законних підстав , не прийняв в якості доказу існування форс-мажорних обставин Сертифікат Торгово-промислової та сільськогосподарської палати Мавританії, а також інші письмові докази, додані позивачем до позову. Посилаючись на обставини та обґрунтування викладені в апеляційній скарзі , просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року та схвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачем до суду надані пояснення , в яких вказує , що надані позивачем сертифікати не є такими, на підставі яких здійснюється перебіг строків визначених у п.6 ст. 13 Закону №2473 від 21.06.2018 "Про валюті і валютні операції", і як наслідок ненастання відповідальності відповідно до п. 5. ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції», зокрема не містять підстав, за якими можливо вважати, що невиконання зобов`язань виникло саме за таких обставин, про які зазначено в сертифікаті, а саме:- згідно сертифікату Торгово-промислової та сільськогосподарської палати Мавританії від 09.11.2021 компанія S.E.P.H. S.A. була вимушена припинити діяльність в період з квітня 2021 року по жовтень 2021 року у зв`язку запровадженням протиепідемічних заходів та заборони ведення діяльності (запровадження локдауну), однак зазначена інформація не відповідає дійсності, оскільки компанія S.E.P.H. S.A. здійснювала діяльність (повернення передоплат, поставка товарів) з 06.08.2021 по 31.10.2021. Тобто заявник компанія S.E.P.H. S.A. для отримання Сертифікату надано недостовірну інформацію, зазначивши, що в періоді з квітня 2021 року по жовтень 2021 року компанія діяльність не здійснювала даний факт зафіксовано вже по факту закінчення періоду 09.11.2021; - доказування настання форс-мажорних обставин покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фактів, наданих документів, відомостей та доказів; - стороною не доведено причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається, як на підставу неможливості виконати зобов`язання. Про це свідчить фактичне здійснення діяльності компанією S.E.P.H. S.A. у періоді форс-мажору. Тобто компанія мала ождивість виконання зобов`язань у визначений строк. Зазначає , що засвідчення форс-мажорних обставин відповідно до умов зовнішньоторговельної угоди, укладення якої має місце між ТОВ «РИБОКОНСЕРВНИЙ ЗАВОД «ЕКВАТОР» та SOCIETE DELABORATION DES PRODUITS HALIEUTIQUES SOCIETE ANONYME (S.E.P.H. S.A.), (MAVRITANIA), здійснюється саме Торгово-промисловою палатою України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги та обґрунтування апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи у їх сукупності , колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що ГУ ДПС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибоконсервний завод «Екватор» (далі - ТОВ «Рибоконсервний завод «Екватор») дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2019 по 30.09.2021, з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом за період 01.07.2019 по 30.09.2021, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.07.2019 по 30.09.2021, іншого законодавства за період з 01.07.2019 по 30.09.2021, за результатом якої складено акт від 31.01.2022 № 2157/20- 40-07-04-06/32674729.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Рибоконсервний завод «Екватор» п. 3 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», в частині несвоєчасного надходження товару (повернення передплати) на територію України по контракту № UKR-06/03-2017 от 06.03.2017 г. з SOCIETE D'ELABORATION DES PRODUITS HALIEUTIQUES SOCIETE ANONYME (S.E.P.H. S.A.), (MAVRITANIA).

Інформація щодо несвоєчасного надходження товару (повернення передплати) та розрахунок пені наведено у додатку 14 до акту.

В ході проведення перевірки ТОВ «РИБОКОНСЕРВНИМ ЗАВОД «ЕКВАТОР» листом від 13.01.2022 №13/01/22 звернулося з проханням прийняти при проведенні перевірки Сертифікат №6300-21 1062 про форс-мажорні обставини, виданий Харківською Торгово-промисловою палатою 24.12.2021 вих.№435/63.01-06 та Сертифікат про форс-мажорні обставини, виданий Торгово-промисловою та сільськогосподарською палатою Мавританії від 09.11.2021 з перекладом.

Позивач під час проведення перевірки та в ході судового розгляду справи наполягає на тому, що ці документи підтверджують форс-мажорні обставини, які унеможливлюють виконання в зазначений термін по контракту №UKR- 06/03-2017 від 06.03.2017 з постачання риби свіжомороженої, постачальник SOCIETE D'ELABORATION DES PRODUITS HALIEUTIQUES SOCIETE ANONYME (S.E.P.H. S.A.), (MAVRITANIA).

Згідно з даними сертифікатів через форс-мажорні обставини, викликані пандемією COVID 19, компанія SOCIETE D'ELABORATION DES PRODUITS HALIEUTIQUES SOCIETE ANONYME (S.E.P.H. S.A.) не змогла виконати у повному обсязі поставку рибних тушок, що передбачена згідно з умовами контракту на поставку обробленої риби (рибні тушки), укладеного між мавританською компанією S.E.P.H. S.A. за місцем знаходження у Нуадібу, та ТОВ «РИБОКОНСЕРВНИЙ ЗАВОД «ЕКВАТОР», що знаходиться в Україні. Компанія S.E.P.H. S.A. була вимушена припинити діяльність в період з квітня 2021 року по жовтень 2021 року у зв`язку запровадженням протиепідемічних заходів та заборони ведення діяльності (запровадження локдауну). Сертифікатом засвідчено форс-мажорні обставини внаслідок пандемії COVID 19 щодо обов`язку (зобов`язання) провести завершення імпортної операції, яку було здійснено на умовах відстрочення поставки за контрактом №UKR-06/03-2017 від 06.03.2017 з моменту перерахування авансових платежів на користь компанії SOCIETE D'ELABORATION DES PRODUITS HALIEUTIQUES SOCIETE ANONYME (S.E.P.H. S.A.), у термін не пізніше встановленого НБУ граничного строку розрахунків - 365 календарних днів, за операціями резидентів з імпорту товарів, з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати), які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин з 01.04.2021 по 31.10.2021.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №4 від 21 лютого 2022 року.

Як зазначає позивач, він погоджується з нарахуванням відповідачем пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 76 369,81 грн, а саме за порушення термінів повернення грошових коштів (передоплати) в розмірі 300 000,00 долари США( відправлені були 05.07.2019), 100 000 доларів США (відправлені 15.08.2019).

Натомість податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №4 від 21 лютого 2022 року в частині застосування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 2 120 169,40 грн позивач вважає протиправним, що зумовило звернення до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того , що внаслідок відсутності необхідних доказів для підтвердження наявності форс-мажорних обставин відповідачем прийнято обґрунтоване рішення про порушення позивачем п. 3 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» в частині несвоєчасного надходження товару (повернення передплати) на територію України по контракту №UKR-06/03-2017від 06.03.2017 з SOCIETE D'ELABORATION DES PRODUITS HALIEUTIQUES SOCIETE ANONYME (S.E.P.H.S.A.), (MAVRITANIA), відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення валютного законодавств визначено Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі Закон № 2473-VIII).

Згідно з пунктом 1 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», який набрав чинності з 07.02.2019, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Відповідно до п.3 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Згідно з п. 4 ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.

Відповідно до п. 5. ст. 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості.

Згідно з п.21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до пункту 6 статті 13 Закону № 2473 від 21.06.2018 "Про валюту і валютні операції" із змінами, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Згідно з пунктом 6 статті 13 Закону № 2473 від 21.06.2018 "Про валюті і валютні операції" підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5) (далі - Регламент).

В статті 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" вказано, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44 (5) (нова редакція) , Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, за винятком засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за:

- умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України;

- умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України;

- умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України.

У випадку настання тимчасової неможливості виконання регіональною ТПП своєї функції із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, через відсутність уповноваженої особи, окупацію території, настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) тощо дану функцію виконує ТПП України або інша регіональна торгово-промислова палата, найближча за розташуванням, якщо це не суперечить умовам договору, контракту, угоди тощо між сторонами, або за письмовою угодою сторін.

17 березня 2020 року Верховна Рада України ухвалила закон (№ 530-ІХ), яким внесено зміни до Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та включено карантин до списку форс-мажорних обставин.

Перелік обставин непереборної сили (форс-мажору) міститься в п. 3.1. Регламенту Торгово-промислової палати України, який затверджено рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 № 44(5).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з перекладу контракту №UKR-06/03-2017 від 06.03.2017 (п.12.3) правом, що регулює цей контракт, є матеріальне право України.

Умовами контракту №UKR-06/03-2017 від 06.03.2017, укладеного позивачем з нерезидентом SOCIETE D'ELABORATION DES PRODUITS HALIEUTIQUES SOCIETE ANONYME (S.E.P.H. S.A.), (MAVRITANIA)), а саме абз. 2 пункту 9 чітко передбачено, що факти настання форс-мажорних обставин підтверджується докуметами, виданими ТПП.

Тобто , з аналізу вищенаведених норм права та умов контракту вбачається, що до компетенції регіональної торгово-промислової палати належить засвідчення наявності обставин непереборної сили у договірних відносинах між резидентами, засвідчення ж форс-мажорних обставин відповідно до умов зовнішньоторговельної угоди (контракту), укладення якої має місце між ТОВ «РИБОКОНСЕРВНИЙ ЗАВОД «ЕКВАТОР» та SOCIETE D'ELABORATION DES PRODUITS HALIEUTIQUES SOCIETE ANONYME (S.E.P.H. S.A.), (MAVRITANIA)), здійснюється Торгово-промисловою палатою України.

Сертифікату, виданого Торгово-промисловою палатою України, під час перевірки та до суду позивачем надано не було.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що сертифікат Харківської торгово-промислової палати №435/63.01-6 від 24.12.2021 не є належним доказом, який посвідчує обставини непереборної сили відносно неможливості виконання зобов`язань за зовнішньоекономічним контрактов № UKR-06/03-2017 от 06.03.2017.

Щодо сертифікату про форс-мажорні обставини, виданий Торгово-промисловою та сільськогосподарською палатою Мавританії від 09.11.2021 з перекладом, колегія суддів зазначає , що при розгляді спору суд не вправі надавати правову оцінку тим чи іншим обставинам у разі їх встановлення, за законодавством іншої країни.

Внаслідок того, що умови зовнішньоекономічного контракту регулює матеріальне право України, позивач є резидентом України, то відповідальність за порушення приписів Закону України "Про валюті і валютні операції", а також механізм підтвердження форс-мажорних обставин у спірних правовідносинах регулює законодавство України, яке чітко передбачає наявність для підтвердження форс-мажору саме сертифікату, виданого ТПП України, а не регіональною ТПП.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що позивачем не доведено протиправності порушень, зафіксованих в акті перевірки, та неможливості застосування фінансових санкцій, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Також, колегія суддів зазначає , що посилання суду першої інстанції на норми статті 4 Регламенту ТПП щодо розмежування компетенції ТПП України та регіональних палат , який викладений в старій редакції Регламенту, затвердженій Рішенням Президії ТПП №44 (5) від 15.07.2014 , без змін, які були до нього внесені Рішеннями Президії ТПП від 16.07.2018 року № 44(5). не призвело до невірного вирішення справи по суті позовних вимог.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Зважаючи на результат апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 по справі № 520/6565/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 18.07.2023 року