Справа № 520/12493/23
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 р. №520/12493/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕД-СВІТ» до Харківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕД-СВІТ» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000091/2 від 01.03.2023 року та картку відмови №UA807200/2023/000093 від 01.03.2023 року, прийняті Харківською митницею.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення відповідача є протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Представником відповідача 15.06.2023 до суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що оскаржувані рішення відповідача є правомірними, та прийнятими з дотриманням вимог чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕД-СВІТ" (покупець) та CHANGXING YUSEN TEXTILE CO., LTD (продавець) укладено контракт №YUS-ZED20220909.

Пунктом 1.1 Контракту визначено, що: "Згідно умов, визначених сторонами в цьому контракті, Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується купити товар в кількості, асортименті і по цінам, вказаним в інвойсах (іменований надалі - "Товар"), які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Пунктом 2.1 Контракту встановлено: "Сторони погодили, що кількість товару має бути зазначена в інвойсах. "

Відповідно до п. 3.1 Контракту: "Продавець зобов`язується доставити товар Покупцю на умовах поставки Інкотермс 2020, які зазначені в інвойсі."

Згідно з п. 4.1 Контракту: "Загальна сума контракту складається з сум всіх інвойсів, які є невід`ємною частиною цього контракту. "

Пунктом 4.2 Контракту встановлено: "Валюта контракту - Євро або Долар США. "

Пунктом 4.3 Контракту встановлено: "Валюта платежу вказується в інвойсі."

Пунктом 4.4 Контракту встановлено: "Ціна товару вказується в інвойсі."

16.09.2021 між Приватним підприємством "НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ" (виконавець) (далі - Декларант) і ТОВ "ЗЕД-СВІТ" (замовник) укладено договір про надання послуг по декларуванню товарів №16/09-21.

Пунктом 1.1. Договору №16/09-21 визначено, що: "Замовник доручає, а виконавець зобов`язується за обумовлену плату і в обумовлений термін надавати послуги по декларуванню товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів (далі - товарів) Замовника, що переміщуються через митний кордон України, та їх оформленню у митницях України, а також надавати інші, пов`язані із зовнішньоекономічною діяльністю Замовника, послуги."

На виконання умов Договору №16/09-21, Декларантом було подано до Харківської митниці.

27.02.2023 електронну митну декларацію, яка була прийнята митним органом з присвоєнням їй номера №23UA61U9 для митного оформлення (випуску) товарів, які було поставлено згідно Контракту (копія декларації надається у додатках).

Відповідачем було відмовлено у митному оформленні вищезазначеної митної декларації, винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску, товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивач вважаючи такі рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2023/000093 від 01.03.2023, суд зазначає, що зважаючи на прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів позивача, Харківською митницею були оформлені оскаржувані картки відмови, які винесені у спосіб, що визначений Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672.

Суд зазначає, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, що стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп/2009 визначено, що ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Ненормативні правові акти є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені після їх виконання. Обов`язковою ознакою нормативно- правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Товари позивача були оформлені та випущені у вільний обіг за новою електронною митною декларацією (далі - ЕМД) №23UА6Ш6 від 01.03.2023 і на теперішній час саме ця декларація має юридичну силу.

Відповідно до ч. 8 ст.264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

З викладеного вбачається, що оскаржувана картка відмови вичерпала свою дію фактом її виконання позивачем шляхом здійснення декларування товарів за новою митною декларацією.

Судове рішення повинне бути спрямоване на відновлення порушених прав, свобод та інтересів та у випадку задоволення позовної вимоги, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало б його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зважаючи на вищезазначене, вимога позивача про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2023/000093 від 01.03.2023 є неналежним та неправильним способом захисту прав позивача, оскільки скасування оскаржуваних карток відмови не поновлюватиме митну декларацію, за якою було вперше заявлено до митого оформлення товари позивача, бо ці товари вже оформлено у митному відношенні та випущено у вільний обіг за новою митною декларацією.

Вказана позиція підтверджується висновками Верховного Суду, зазначеними, зокрема, у постанові від 21.02.2018 по справі №826/15718/16 (адміністративне провадження №К/9901/3037/17), у якій суд зазначив: «задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин».

Таким чином, на час звернення позивача до суду спірна картка відмови вичерпала свою дію і права та інтереси позивача жодним чином не порушувались, а отже підстави для її скасування та дослідження правомірності відсутні.

Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.02.2020 по справі №320/3053/19 (адміністративне провадження №К/9901/2876/20), суть яких зводиться до наступного: « ...вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою. Рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити товар за заявленою ним митною вартістю, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою».

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо оскарження рішення про коригування митної вартості UA807000/2023/000091/2 від 01.03.2022, суд зазначає наступне.

Як передбачає ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

27.02.202 до митного поста «Барабашово» Харківської митниці ТОВ «ЗЕД СВІТ» (код 44191062), була подана до митного контролю та митного оформлення електронна митна декларація (далі - ЕМД): 23UA61U9 на товари «(Ковдри електричні:....), код товару , що надійшли на адресу ТОВ «ЗЕД СВІТ» за зовнішньоекономічним контрактом з CHANGXING YUSEN TEXTILE CO., LTD ROOM 2201-1, ZIJIN BUILDING, TAIHU STREET, CHANGXING COUNTY, HUZHOU CITY, ZHEJIANG PROVINCE, CHINA.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Згідно з ч.1 ст. 53 Митного кодексу України з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, зареєстрованим в Міністерстві юстицїї України 14.08.2012 за №1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. При цьому відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. При внесенні до графи відомостей про документи, які відповідно до МКУ не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються декларантом, перед кодом документу проставляється символ "б". При внесенні до графи відомостей про документ, який надавався митному органу в попередніх випадках митного оформлення товарів із застосуванням ЕМД, перед кодом такого документа проставляється символ "ш". Класифікатор документів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №101.

У графі 44 вказаної ЕМД декларантом були зазначені наступні документи:

- за кодом « 0271» - пакувальний лист б/н від 28.11.2022;

- за кодом « 0380» - інвойс № CYTZED221128 від 28.11.2022;

- за кодом « 0730» - автотранспортна накладна № 777 від 22.02.2023;

- за кодом « 0862» - декларація про походження товару №CYTZED221128 від 28.11.2022;

- за кодом « 3016» - Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією Б-21/02/23/05 від 21.02.2023;

- за кодом « 3021» - калькуляція №CYTZED221128 від 28.11.2022;

- за кодом « 4104» - зовнішньо-економічний договір (контракт) купівлі-продажу №YUS-ZED20220909 від 09.09.2022;

- за кодом « 4207» - договір про надання послуг митного брокера №16/09-21 від 16.09.2021;

- за кодом « 9000» - інші документи - транзитна декларація Т-1 - 23ROCT29 від 22.02.2023;

- за кодом « 9000» - інші документи - видаткова накладна №CYTZED221128 від 28.11.2022;

- за кодом « 9000» - відвантажувальна спец. №CYTZED221128 від 28.11.2022;

- за кодом « 9000» - комерційна пропозиція №б/н від 01.09.2022;

- за кодом « 9000» - лист №02/14/1 від 14.02.2023;

- за кодом « 9000» - лист № №02/14/2 від 14.02.2022;

- за кодом « 9000» лист № CYTZED221128/1 від 28.11.2022 ;

- за кодом « 9000» - лист №CYTZED221128/2 від 28.11.2022;

- за кодом « 9000» - лист№CYTZED221128/3 від 28.11.2022;

- за кодом « 9000» - лист №CYTZED221128/4 від 28.11.2022;

- за кодом « 9000» - лист№CYTZED221128/5 від 28.11.2022;

- за кодом « 9000» - прайс лист №221024/09 від 24.10.2022.

Суд зазначає, що перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме:

1. декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених, у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2. зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3. рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4. якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5. за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6. транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7. ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8. якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, у постанові від 15.08.2019 по справі №826/19400/15 Верховний Суд дійшов висновку, що вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей. що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Таким чином, митниця зобов`язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до пункту 2(а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2(b) статті під «дійсною вартістю» повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Стаття 17 Угоди передбачає, що ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки.

З огляду на це, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості. Зазначене можливо здійснити, зокрема, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією - рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено і інформація про які ретельно перевірялась.

Так, контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД 23UА61U9 від 27.02.2023 здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст. 54 Митного кодексу України шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст. 336, 337, 363 Митного кодексу України в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного контролю та оформлення митного ЕМД 23UА61U9, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом: 101-1 - (Витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів) - Товар(и) № 1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів. 103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/ або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби ) Товар(и) №1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів. 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МК.; Товар(и) №1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів. За кодом: 106-2 (Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів). Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3та4 ст. 53. Також спрацювали додаткові форми контролю, а саме 107-3- контроль правильності класифікації товару класифікації товару, 202-1-проведеннямитного огляду та фотографування товару.

Слід зазначити, що спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією, обов`язковою до виконання, посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.

З цього слідує, що у Харківської митниці виникли підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Так, згідно вищезазначених приписів, 28.02.2022 до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання) був направлений запит №120 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД № 23UА61U9. Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» (далі - Методичні рекомендації №476), аналіз, виявлення та оцінка ризиків посадовою особою було здійснено шляхом, зокрема:

- перевіркою повноти інформації, що міститься у документах, які подаються до митного оформлення;

- перевіркою товаросупровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларуються, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення;

- перевіркою пов`язаності продавця ї покупця та чи вплинули їх взаємовідносини на ціну товарів, які подаються до митного оформлення;

- вивченням обставин продажу товарів між пов`язаними особами, якщо існують сумніви щодо прийнятності ціни оцінюваних товарів. При цьому необхідно розглянути відповідні аспекти операції, зокрема спосіб, у який покупець і продавець організовують свої торговельні відносини, і спосіб, у який була визначена ціна, про яку йдеться, щоб визначити, чи ці відносини вплинули на ціну;

- перевіркою інформації, наданої декларантом або уповноваженою особою, при продажу товарів між пов`язаними особами щодо наближеності митної вартості товарів, визначеної основним: методом, до однієї з операцій, які наведені у частині вісімнадцятій статті 58 Кодексу;

- перевіркою: наявності продажу оцінюваних товарів на експорт в Україну;

- перевіркою документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларуванні, витрат на транспортування;

- перевіркою документів, що містять відомості про вартість страхування (страхувальник, вигодонабувач, розмір страхового покриття, розмір витрат на страхування, наявність додаткового- покритті, валюта);

- перевіркою включення/не включення складових митної вартості, у тому числі, на підставі наявної в митного органу інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо);

- перевіркою наївності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів;

- перевіркою наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів;

- вивченням характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості;

- порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів;

- порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Верховний Суд у своїй постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: «...відповідач має право витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, оскільки відповідачем за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що стало підставою здійснення перевірки правильності її визначення.»

Враховуючи, що аналіз вищезазначеного висновку Верховного Суду, викладених у постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) дає підстави стверджувати, що спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів, то логічно послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про те, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунутий, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість.

Відповідачем зазначено, що за результатом аналізу та співставлення вказаних документів було встановлено наступне:

1. Задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше.

У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, які були оформлені у максимально найближчій термін, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС: товар №1 - 4,61 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості - 2,53 дол. США/кг.

Це підтверджується доданими до відзиву витягами з ЦБД ЄАІС Держмитслужби із зазначенням рівня цін, номерів митних декларацій, умов поставки, країни походження та ін.

В даному контексті слід наголосити на висновку Верховного Суду зробленому у постановах Верховного Суду від 04.08.2021 по справі №520/3421/19 та №520/4787/19 «Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявність у ЄАІС ДФС інформації про митну вартість подібних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості».

2. Наявні факти митних оформлень за ідентичними та подібними товарами.

По результатам вивчення поданих до митного оформлення документів, порівняння заявленої митної вартості з рівнем митної вартості подібних (аналогічних) товарів, оформлених митницями Держмитслужби раніше, та враховуючи рекомендації профілів ризиків, які були згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСУР), до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості) було направлено запит №120 від 28.02.2023 по ЕМД 23UА61U9 від 27.02.2023 «щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів». По результатам вивчення документів, поданих до митного оформлення були встановлені наступні обставини:

- задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше;

- наявні факти митних оформлень за ідентичними та подібними (аналогічними) товарами.

Аналіз цінової бази ЄАІС Держмитслужби показав, що рівень митної вартості подібних товарів за фактами митних оформлень митницями України був значно вищим, ніж заявлений за ЕМД №23UА61U9 від 27.03.2023.

Враховуючи викладене, суд наголошує на висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 13.01.2021 по справі 805/2942/16-а, який зводиться до того, що спрацювання профілю ризику в системі АСАУР та встановлення факту заниженої митної вартості спірного товару в порівнянні з цінами на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено, за допомогою використання ПІК ЄАІС є достатньою підставою для витребування додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, а ненадання декларантом жодного запитуваного документу за спірною поставкою на законну вимогу митниці є порушенням його обов`язку у розумінні частини третьої статті 53 МК України.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначені при митному оформленні документи містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

Так, до митного контролю і митного оформлення декларантом не було подано експортної митної декларації країни відправлення. Листом ДМСУ від 08.10.2010 №11/2-10.16/11627-еп визначено, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР можуть використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації таких декларацій та їх перекладів на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної Торгової Палати на підставі Угоди про співробітництво між Всекитайським комітетом сприяння міжнародній торгівлі (ССІТ)/ Китайською Міжнародною Торговою Палатою (ССОІС) та Українським національним комітетом Міжнародної Торгової Палати від 29.12.2009.

Також щодо проведення верифікації експортної митної декларації зазначаємо, що згідно ст. 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Дана вимога є імперативною, тобто чітко визначає дії декларанта під час подачі документів для митного оформлення і митного контролю і не допускає відхилень від вказаної поведінки.

Звертаємо увагу суду на висновок Верховного Суду зроблений у постанові Верховного Суду від 17.02.2022 по справі №520/4051/19 «Суд також враховує, що однією з підстав для прийняття оскаржуваних рішень слугувала відсутність перекладу митної декларації країни відправлення в зв`язку з чим відповідач не міг встановити відправника, одержувача товару, інші важливі відомості», а в даному випадку позивачем зовсім не надана декларація країни відправлення.

Відповідачем зазначено, що замість копії декларації країни відправлення позивачем було подано транзитну митну декларацію на бланку Т1 №23ROCT29 від 22.02.23, тобто зовсім інший документ. Транзитна митна декларація Т1 - це документ, який є митною гарантією і застосовується для товарів, які перетинають територію Євросоюзу (ЄС) транзитом або для гарантії доставки товару від кордону ЄС до митного складу або внутрішньої митниці (ЗУ від 12.09.2019 року №78-ІХ Про режим спільного транзиту та запровадження національної електронної транзитної системи»). Фактично це документ контролю доставки товарів, який дає можливість налагодити обмін інформацією про всі етапи транзиту товарів з 35 країнами в режимі реального часу. Тобто, це зовсім інший документ ніж експортна декларація країни відправлення.

Факт того, що до митниці не надавався даний документ підтверджується відсутністю у графі 44 зазначених ЕМД реквізитів документа за кодом « 9610», яким має бути позначено такий документ відповідно до Класифікатора документів. Тобто, на підставі ч.3 п.7 ст.53 Митного кодексу України, на письмову вимогу митного органу декларант зобов`язаний надати на протязі десяти календарних днів додаткові документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме копію митної декларації країни відправлення. Також констатуємо, що на підставі зовнішньоекономічного договору №YUS-ZED20220909 від 09.09.2022 (п.3.2), який надано позивачем до митного контролю та митного оформлення вказано, що «... поставка товару повинна супроводжується усіма необхідними документами та обов`язково включати у тому числі експортну декларацію».

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню. Однак декларантом була надана до митного контролю та митного оформлення цінова інформація щодо вартості товару (прайс-лист №221024/09 від 24.10.2022) від виробника товару, яка містить недостатньо даних для визначення числового значення складових митної вартості. Звертаємо увагу суду, що прайс лист - це довідник цін (тарифа) на товари та /або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Згідно загальносвітової практики прайс - лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру, ціну. З обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок виробника, умови поставки, умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки, дата його складання або число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Прайс - лист №№221024/09 від 24.10.2022, який було надано позивачем до митного контролю та митного оформлення не містить всіх вищезазначених даних. Тобто від виробника товару не надано загальний прайс.

Згідно з ч. 4 ст. 58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Частина 5 статті 58 Митного кодексу України дає визначення словосполучення «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 для підтвердження витрат на транспортування, відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ, подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Згідно до п. 3 Контракту №YUS-ZED20220909 від 09.09.22 товар покупцю на умовах поставки Інкотермс 2020, які зазначені в інвойсі».

У інвойсі №CYTZED221128 від 28.11.2022 зазначені обрані декларантом умови поставки CPT Kharkiv.

CPT (англ. Carriage Paid To) (... named place of destination), або Фрахт/перевезення оплачені до (назва місця призначення) термін Інкотермс 2020, означає, що продавець зобов`язаний оплатити витрати з транспортування товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати, що можуть виникнути після передачі товару перевізнику.

Таким чином, декларантом заявлено, що у загальну вартість товару по ЕМД 23UA61U9 від 27.02.2023 вже включені витрати на транспортування партії товару з порту (Китай) до міста призначення - Харків (Україна). Однак, позивачем не надана до митного контролю та митного оформлення ні коносаменту, ні митної декларації країни відправлення (де б вбачалось з якого порту у Китаї і до якого порту здійснювалась транспортування товару). З тих документів, які позивач надав до митного контролю і митного оформлення не можна з`ясувати всі числові значення складових митної вартості. Тобто, відповідно до відомостей митної декларації портом доставки є Константа ( Румунія). А саме, загальна вартість оцінюваємого товару позивача складає - 19410,84$ ( по інвойсу CYTZED221128 від 28.11.2022), це значить, що у цю загальну вартість товару можуть бути включені лише витрати на транспортування з порту (Китай) до порту Константа (Румунія). Враховуючи маршрут транспортування зазначеної партії товару, наявності операцій з навантаження/перевантаження за маршрутом транспортування, а також витрати, пов`язані з транспортуванням від порту Константа (Румунія) до пункту пропуску до кордону України - можна дійти висновку, що саме ця вартість транспортування не включена у загальну вартість зазначеної партії товару по ЕМД №23UА61U9 від 27.02.2023 та для визначення дійсної митної вартості підлягають додаванню відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України.

Також, суд звертає увагу, що під словом перевізник розуміється будь-яка організація, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому чи організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним чи іншим транспортом чи комбінацією цих видів транспорту.

Однак, основного транспортного документу - Договору на перевезення, (заявок, рахунків тощо) на підтвердження позиції позивача до митного органу під час оформлення ЕМД 23UА61U9 від 27.02.2023, ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ не надавалося.

Таким чином, відповідно до Висновку оцінувача №Б-21/02/23/05 від 21.02.2023 про вартісні характеристики товару - витрати на транспортування складають 3% від загальної вартості товару з округленням (на умовах СРТ-Харків), але при вартості 19410,84$ (по інвойсу CYTZED221128 від 28.11.2022 - 3% складає 582,33 дол.США. Тобто вартість фрахту з Китая до Харкова не відповідає фрахту аналогічних поставок товарів, не включено всі складові митної вартості та не вказані інші складові митної вартості. А саме, документального підтвердження цих витрат надано не було., а саме до митного контрою та оформлення не було подано ані коносаменту, ані інших транспортних документів, які спростовують чи підтверджують вартість фрахту, ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ. Тобто, позивачем не надані всі документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Відповідно до Висновку Звіту про оцінку майна №Б-21/02/23/05 від 21.02.2023 (під «Метою оцінки» зазначено: «Визначення ринкової вартості майна», але не вказано у якій країні було визначення ринкової вартості майна, а також відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Однак, суд звертає увагу на те, що ринкова та митна вартість є зовсім відмінними поняттями.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ринкова вартість - це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла зі знанням справи, розсудливо і без примусу. («Визначення виду вартості (Стандарт вартості))

Також, даний документ не можна вважати належним підтвердженням ціни товару, оскільки таке визначення ціни не передбачено умовами контракту.

Вказане твердження митниці узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.09.2020 по справі №820/10288/15.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, звіт про оцінку майна № Б-21/02/23/05 від 21.02.2023 не був прийнятий митницею, як документ, який підтверджує заявлену митну вартість товарів, бо для митниці цій документ носить інформаційно-довідковий характер.

Тобто, позивачем не надані всі документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Суд звертає увагу, що згідно листа позивача від 28.11.2022 №CYTZED221128/1 вбачається, що по інвойсу № CYTZED221128 від 28.11.2022 в ціну товару включені вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи. Але ніякого розрахунку транспортних витрат, як числового значення складової митної вартості для її підтвердження в інвойсі не має. Також, звертаємо увагу суду, що позивачем не надана до митного контролю та митного оформлення декларація митної вартості (ДМВ) п. 2 ст. 53 МКУ, в якої наводяться відомості про метод визначення митної вартості, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості. Позивачем до митного оформлення за ЕМД №23UА61U9 від 27.02.2023 надані тільки листи від 14.02.2023 №02/14/1, №02/14/2, та листи від 28.11.2022 №CYTZED221128/1, №CYTZED221128/2, №CYTZED221128/3, №CYTZED221128/4, №CYTZED221128/5, що страхування вантажу не здійснювалось, комісійні, посередницькі послуги не залучалися, ліцензування не передбачено. Та додатково позивачем надіслані листи: від 27.02.2023№02/14/2 та від 01.03.2023 №01/03/23-1, №01/03/23-2, №01/03/23-3, №01/03/23-4, №01/03/23-5, №01/03/23-6, №01/03/23-7 де перераховуються надані до митного контролю і митного оформлення документи і що саме в них, на думку позивача містяться всі складові митної вартості, які включені в ціну товару.

Вищевикладене було обумовило наявність у посадової особи митниці сумніву у правильності визначення митної вартості товару позивача, заявленої у ЕМД №23UА61U9 від 27.02.2023 наявність якого є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

В даному контексті слід врахувати «над останню» правову позицію Верховного Суду від 21 березня 2023 року по справі №815/5817/17: митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості і може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 55 Митного кодексу України, була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Згідно з положеннями частини 5 статті 54 Митного кодексу України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Зокрема, 28.02.2023 декларанта було повідомлено, що на виконання вимог стаття 54 Митного кодексу України та відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, передбачені частиною 3 статті 53 Митного кодексу України (принт-скрін повідомлення АСМО «Інспектор» додається до відзиву). Декларанту було запропоновано надати наявну у нього інформацію про вартість ідентичних та/ або подібних товарів. В ході проведення консультації встановлено, що у митниці і декларанта відсутня інформація щодо митної вартості ідентичних та подібних товарів щодо оцінюваємого товару, які б продавались на експорт в Україну у максимально наближений період до часу ввезення партії оцінюваємих товарів, що унеможливлює застосування методів визначення митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 61 Митного кодексу України.

У відповідь на повідомлення митниці позивачем 01.03.2023 були надіслані листи: №01/03/23-1, №01/03/23-2, №01/03/23-3, №01/03/23-4, №01/03/23-5, №01/03/23-6, № 01/03/23-7 де продубльовані листи і змістові дані, які були надані позивачем до митного контролю і митного оформлення у ЕМД 22UА89U3 і що більше ніякої інформації додано не буде.

Таким чином, 01.03.2023 митницею було прийнято рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись статтями 54, 55, 64 Митного кодексу України прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару №UА807000/2022/000091/2, за другорядним методом (резервним) відповідно до положень ст. 64 МК України. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено за рівнем митної вартості товар - 4,61 дол. США за 1 кг товару. Джерелом інформації для даного Рішення є наявна у ЄАІС та АСМО «Інспектор» цінова інформація про митні оформлення подібних товарів здійснене у максимально наближений термін, а саме за ЕМД. №UА500020/2023/49 від 03.01.2023 (т№5).

Частинами 1, 2 ст. 64 Митного кодексу України визначено, що у разі, коли митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Обґрунтування неможливості застосування для визначення митної вартості товару методів визначення митної вартості товарів, передбачених ст.ст. 58 - 63 МКУ наведене у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів UA807000/2023/000091/2 від 01.03.2023.

У справі №П/805/38/14 Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 12.11.2015 викладає наступне мотивування: «Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. При визначенні митної вартості відповідно до цієї статті допускається гнучкість при застосуванні цих методів.

Обґрунтована гнучкість у застосуванні таких методів визначення митної вартості відповідає цілям та положенням статті 7 Угоди про застосування Статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) 1994 року.

Тобто, при застосуванні резервного методу допускається порівняння цін на товари різних виробників та продавців товару, навіть з різних країн походження товару.

Застосування резервного методу та визначення подібності товару з наявною інформацією митниці здійснюється виходячи з основного критерію - коду за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності.

При цьому, дата митного оформлення, за яким здійснювалося порівняння, є наближеною до дати спірного митного оформлення. При визначенні митної вартості згідно з ціновою інформацією, яка наявна у митниці (станом на день здійснення митного оформлення), береться митна вартість подібного товару, митне оформлення якого збігається або є максимально наближеним до дати поточного (спірного) митного оформлення».

Відповідно до ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України встановлено, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів:

- у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53 МК України;

- відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України);

- невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 МКУ(п. 3 ч. 6 ст. 54 МК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 57 МКУ митним органом було послідовно проаналізовано можливість визначення митної вартості товару позивача за другорядними методами.

Відповідно до ст. 58 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) розрахунки згідно з цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 9 ст. 58 МК України); використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч. 21 ст. 58 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Разом із цим, суд звертає увагу на висновки Верховного Суду щодо нормативного регулювання подібних спірних правовідносин, викладений у постановах від 02.04.2019 по справі №826/14258/15 (адміністративне провадження №К/9901/23135/18), від 02.04.2019, по справі №815/4150/14 (адміністративне провадження №К/9901/3483/18), суть якого зводиться до того, що «Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачі».

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

ТОВ «ЗЕД-СВІТ» при випуску товарів у вільний обіг за ЕМД №23UA61U9 від 01.03.2023 скористалось правом, передбаченим частиною 7 статті 55 Митного кодексу України, а саме, товари було випущено з забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчислених декларантом, та сумою митних платежів, обчислених митним органом. Можливі втрати Державного бюджету України у разі здійснення митного оформлення за митною вартістю, визначеною позивачем складають - 159666,14 грн.

Оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів оформлене з додержанням вимог ч. 2 ст. 55 МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195.

Таким чином, суд доходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості №UА807000/2022/000091/2 від 01.03.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807200/2022/000093 від 01.03.2023 винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, тому обставини для їх скасування відсутні.

Отже, враховуючи вище зазначені обставини, суд доходить до висновку, що позивачем не доведена протиправність дій та рішень відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕД-СВІТ» не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕД-СВІТ» (вул. Шопена, буд. 22, офіс 18г, м. Луцьк, Волинська область, 43021, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов