Справа № 380/6736/23
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6736/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Морської Г.М. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі - відповідач 2) у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.02.2023 № про відмову ОСОБА_1 у виплаті грошового допомоги у розмірі десяти місячних пенсій;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсії за вислугу років передбачених пунктами е-ж ст.55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", з 02.09.1982 по даний час (день призначення пенсії по віку) на посаді викладача по класу бандури Рава-Руської дитячої музичної школи, назву закладу змінено 29.01.2021 на Рава-Руська музична школа Рава-Руської міської ради, Львівського району Львівської області, про що прийняти відповідне рішення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій, згідно пункту 7-1 ХV Прикінцевих положень ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою від 10.04.2023 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка з лютого 2023 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 03.02.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення пенсії згідно з пунктом 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак рішенням № від 09.03.2023 - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило у виплаті вказаної допомоги, посилаючись на те, що згідно з п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, що затверджується у порядку, який визначається постановою КМУ від 04.11.1993 № 909, незалежно від віку . Також для обчислення страхового стажу, який дає право на виплату грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону №1051, заявником надаються документи, зокрема про періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати. Оскільки згідно наданої трудової книжки НОМЕР_1 та довідки від 12.01.2023 №3, виданої Рава-Руською музичною школою заявниця не працювала на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років згідно Закону, відсутні підстави для проведення виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 на підставі заяви від 03.02.2023 № 421.

Стверджує, що із 02.09.1982 по день призначення пенсії за віком працює на посаді викладача по класу бандури Рава-Руської дитячої музичної школи, відтак має право на грошову допомогу.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надіслало суду відзив, у якому заперечило проти позову, мотивуючи тим, що Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплату, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191 (далі - Порядок). Порядком передбачено зарахування до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, періодів роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності і на посадах, передбачених, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436 (далі Перелік). Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота яких дає право на призначення пенсії за вислугу років у розділі «Загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи» зазначені: вчителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідувачі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально- виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально- виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Згідно зазначеного вище переліку, право на призначення пенсії за вислугу років мають директори, їх заступники з навчально - виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій та інших форм гурткової роботи, які працюють у позашкільних навчальних закладах.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про позашкільну освіту» від 22 червня 2000 року № 1841-III, Центри дитячої та юнацької творчості відносяться до комплексних закладів позашкільної освіти. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років», до посад позашкільних навчальних закладів відносяться: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Викладачі, які працюють у позашкільних навчальних закладах, вказаним переліком не передбачені. Отже, відповідно до Примітки вказаного вище Переліку робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 01.01.1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше чинного законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Переліком закладів, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Ради міністрів СРСР від 17.12.1959р. № 1397, була передбачена посада викладача в музичній школі, яка належала до навчальних закладів та дитячих установ. Тому до стажу роботи, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, можна зарахувати період роботи на посаді викладача в дитячій музичній школі по 31.12.1991 року. Таким чином, оскільки посада викладача по класу бандури дитячої музичної школи, не передбачена в Переліку закладів і установ освіти і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436, і до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років не зараховується. А, тому права на перерахунок пенсії за вислугу років та отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсії станом на день її призначення, передбаченої п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» немає.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач 2 не скористався правом подання відзиву.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно із записами у трудовій книжці серія НОМЕР_2 має наступні періоди роботи:

- з 02.09.1982 по даний час працює на посаді викладача по класу бандури Рава-Руської дитячої музичної школи;

- 19.04.2016 присвоєно кваліфікаційну категорію викладача «спеціаліст І категорії» та педагогічного звання «старший викладач»;

- 01.07.2019 назву посади «викладач ПСМНЗ» змінено на «викладач мистецької школи для приведення у відповідність до національного класифікатора України ДК 003:2010 «Класифікатор професії зі змінами, затвердженими наказом Держспоживстандарту України» від 15.02.19р. №259;

- 29.01.2021 заклад «Рава-Руська дитяча музична школа» змінив назву на «Рава-Руська музична школа Рава-Руської міської ради, Львівського району, Львівської області».

Позивачка з лютого 2023 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 від 08.02.2023.

03.02.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій за віком станом на день призначення пенсії згідно з пунктом 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № від 09.03.2023 - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило у виплаті вказаної допомоги.

Не погодившись із цим рішенням, позивачка звернулась до суду.

Спірне рішення вмотивоване наступним: «… Згідно з пунктом 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, що затверджується у порядку, який визначається КМУ від 04.11.1993 № 909, незалежно від віку.

Також для обчислення страхового стажу, який дає право на виплату грошової допомоги згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону №1051, заявником надаються документи, зокрема про періоди перебування у відпустках без збереження заробітної плати.

Оскільки згідно наданої трудової книжки НОМЕР_1 та довідки від 12.01.2023 №3, виданої Рава-Руською музичною школою заявниця не працювала на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років згідно Закону, відсутні підстави для проведення виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій ОСОБА_1 на підставі заяви від 03.02.2023 № 421...».

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом №1058-IV.

Згідно п.71 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Посилання відповідача 2 у листі-відмові, що посада "викладача музичної школи" не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років №909, тому робота позивача з 02.09.1982 по час призначення пенсії в Рава-Руській дитячій музичній школі на посаді викладача по класу бандури, що належить до позашкільних закладів освіти, не може бути зарахована до спеціального стажу, який дає право на виплату одноразової грошової допомоги, є безпідставною з наступних мотивів.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 №1841-ІІІ "позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що здобувають вихованці, учні і слухачі в закладах позашкільної освіти, інших суб`єктах освітньої діяльності за програмами позашкільної освіти".

Відповідно до частини 3 ст. 12 Закону України "Про позашкільну освіту" передбачено, що заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 № 433 "Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад" затверджено такі типи позашкільних навчальних закладів, як Мистецькі школи: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо.

Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 № 963 (з наступними змінами), викладачі всіх спеціальностей віднесені до педагогічних працівників.

Суд звертає увагу, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, який відносить посаду "викладач" до педагогічних посад.

Відповідно до п. 2 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 № 78, діяльність на посаді педагогічних працівників, які працюють за профілем у позашкільних та дошкільних навчальних закладах зараховується до стажу педагогічної роботи. Тобто, згідно з вищевказаними нормативними актами т викладач мистецької школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Суд зазначає, що Переліком № 909 (у редакції, чинній після внесення змін постановою Кабінету міністрів України від 26.09.2002 № 1436) визначено, що заклади освіти і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років - у позашкільних навчальних закладах: директори, їх заступники з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючі відділами (лабораторіями, кабінетами), художні керівники, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Дорученням Кабінету Міністрів України від 06 січня 1995 року № 397/21 дію Переліку №909 поширено і на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови.

Однак таке доручення було прийнято 06.01.1995, тобто до внесення постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1436змін у Перелік № 909, редакцією якого не було окремо виділено позашкільні навчальні заклади і посади, робота на яких давала право на пенсію за вислугу років.

Таким чином, Доручення № 397/21 не поширює свою дію на Перелік № 909 (у редакції, чинній після внесення змін Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1436). Водночас, при внесенні змін у зазначений Перелік, зміст Доручення № 397/21 Кабінетом Міністрів України не був урахований.

Верховний Суд України у постанові від 25.05.2016 у справі № 419/794/15 висловив позицію, що наявність Доручення № 397/21 без відповідних змін до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, не є достатньою законодавчою підставою для зарахування до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, періоду роботи позивачки на посаді викладача в позашкільних закладах освіти.

Водночас, Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 року по справі №756/9879/16-а викладено висновок стосовно того, що Верховний Суд України при ухвалені постанови не врахував та не проаналізував положення Закону України «Про освіту» (далі - Закон №1060-XII),Закону України «Про позашкільну освіту» (далі - Закон № 1841-III), Переліків №963, № 433, які поряд із наведеними нормативно-правовими актами також регулюють правовідносини, що виникають при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України заяв громадян про призначення пенсій за вислугу років.

Відповідно до положень ст. 28 Закону № 1060-XII система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно із приписами ст. 29 Закону № 1060-XIIструктура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Відповідно до п. 1 Переліку № 433 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2001 р. № 433 до переліку типів позашкільних навчальних закладів відносяться мистецькі школи: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо.

Статтею 21 Закону № 1841-III «Про позашкільну освіту» передбачено право на пенсію за вислугою років педагогічних працівників позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019р. у справі №233/4308/17 та від 30.01.2019р. у справі №442/456/17 при розгляді подібних правовідносин Верховний Суд відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №419/794/15 і дійшов наступних висновків: «Таким чином, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем та концертмейстером в дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909».

Пунктом 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23 листопада 2011 року № 1191затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу (далі - Порядок № 1191), що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058.

Так, відповідно до пункту 2 Порядку № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Перелік № 909).

Пунктом 5 Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених вище норм права слідує, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується із наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року по справі № 462/5636/16-а та від 19 березня 2019 року справа № 466/5637/17.

Виходячи з системного аналізу наведених законодавчих та нормативно-правових актів суд дійшов висновку, що посада викладача мистецької школи по класу бандури Рава-Руської музичної школи, яку позивачка обіймала у період з 02.09.1982 по час призначення пенсії за віком, відноситься до педагогічних і тому вищевказаний стаж роботи позивачки повинен зараховуватися до її пільгового стажу у розумінні пункту "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909, а тому дає право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 71 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №876/5312/17), Верховного Суду від 13.02.2019 (справа № 233/4308/17).

Крім того такі висновки містяться у Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №149/2408/17.

Відповідно до ч.4 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Конституційне та законодавче регулювання захисту прав і свобод людини узгоджується із міжнародно-правовими актами, а саме Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17 та від 13 лютого 2019 року у справі № 233/4308/17 дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років, в тому числі музичних шкіл та шкіл мистецтв.

Суд дійшов висновку, що відповідачем 2 безпідставно не зараховано до спеціального стажу позивача періоди роботи з 02.09.1982 по 01.02.2023 (час призначення пенсії за віком), а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.02.2023 № підлягає задоволенню.

Належним способом захисту порушеного права є зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсії за вислугу років передбачених пунктами е-ж ст.55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", період роботи з 02.09.1982 по даний час (день призначення пенсії по віку) на посаді викладача по класу бандури Рава-Руської дитячої музичної школи (назву закладу змінено 29.01.2021 на Рава-Руська музична школа Рава-Руської міської ради, Львівського району Львівської області).

З огляду на те, що відмова відповідача 2 нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу згідно з пунктом 71 розділу Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ґрунтувалася на відсутності у позивача необхідного стажу (35 років), то з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 71 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" також підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити повністю.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.02.2023 №.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) зарахувати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачену пунктами е-ж ст.55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", період роботи з 02.09.1982 по день звернення за призначенням пенсії по віку на посаді викладача по класу бандури Рава-Руської дитячої музичної школи (із 29.01.2021 Рава-Руської музичної школи Рава-Руської міської ради, Львівського району Львівської області).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошову допомогу яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 71розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея,10).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (, місцезнаходження: 61000, м.Харків, пл.Свободи,5).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Морська Г.М.