Справа № 380/2415/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року справа №380/2415/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Кухар Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «УЛАР» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Фермерське господарство «УЛАР» (далі позивач, ФГ «Улар») з позовною заявлю до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якій просить суд визнати про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.01.2023 за №1390/13-01-07-03.

В обґрунтування позову зазначено, що прийняте внаслідок документальної позапланової виїзної перевірки позивача податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та безпідставним.

Вказані у акті перевірки від 06.01.2023 порушення виникли, як вказує відповідач, через не підтвердження оформлених операцій позивача з Фермерським господарством «Агроднестр»; Фермерським господарством «Нива Агроплюс»; Товариством з обмеженою відповідальністю «Карен Торггруп»; Товариством з обмеженою відповідальністю «Евенс Трейд»; Фермерським господарством «Зерно-Ташлик»; Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Стронг»; Приватним підприємством «Маріам Агро»; Товариством з обмеженою відповідальністю «СМА Лоджистик».

Позивач зазначає, що вказані контрагенти за господарськими договорами є продавцями сільськогосподарської продукції для потреб ФГ «Улар», яке надалі використовує її для відгодівлі птиці, що вирощується на потужностях господарства. Розрахунки за придбаний товар з контрагентами проведено, податкові накладні належним чином зареєстровані.

Висновки контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій з вказаними постачальниками базуються виключно на основі аналізу інформації відносно контрагентів контрагентів і їх контрагентів по ланцюгу постачання, що наявна в інформаційно-аналітичних базах.

Позивач звернув увагу на те, що позивачем не скеровувалися запити до постачальників за відповідними договорами і його контрагентів по ланцюгу постачання для надання пояснень та первинних документів щодо поставки сільськогосподарської продукції, оскільки такої вимоги законодавчо не встановлено.

Зауважив також, що стосовно контрагентів позивача і їх контрагентів по ланцюгу постачання не виносилися вироки, укладені угоди не визнавалися недійсними та не містять ознак нікчемності.

Своєю чергою відповідачем не доведено, що позивач при наявності основних та трудових ресурсів для ведення господарської діяльності фактично не міг отримати сільськогосподарську продукцію і використати її у своїй господарській діяльності.

Оскільки усі господарські операції позивача з контрагентами були реальними, підтверджені первинними документами, які надано до перевірки та долучені до матеріалів справи, висновки про відсутність у позивача права на податковий кредит внаслідок таких господарських операцій, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

На підставі зафіксованих у акті перевірки від 06.01.2023 порушень, що не відповідають фактичним обставинам, відповідач виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 26.01.2023, яке у наслідку є також протиправним.

Ухвалою від 10.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

22.03.2023 за вх.№19208 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /Т.4, арк.спр.187-203/.

Відповідач зокрема вказав, що в матеріалах перевірки описана інформація щодо неможливості виконання цивільно-правових зобов`язань в частині поставки товарно-матеріальних цінностей у зв`язку з відсутністю у позивача економічних можливостей та відсутності факту придбання такого товару по ланцюгу постачання.

В основу висновків про нереальний характер задокументованих господарських операцій покладена інформація, що міститься в АІС «Податковий блок».

В ході проведення перевірки досліджено ланцюг постачання товарно-матеріальних цінностей, реалізованих Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроднестр», Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Агро Плюс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Карен Торггруп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Евенс Трейд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Зерно-Ташлик», Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Стронг», Товариством з обмеженою відповідальністю «Маріам Агро», Товариством з обмеженою відповідальністю «СМА Лоджістик» на адресу позивача та встановлено відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій.

Встановлено, що усі вищенаведені суб`єкти господарювання, задіяні в схемі постачання товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) до ФГ «Улар», не є імпортерами та виробниками реалізованих товарів. У даних суб`єктів відсутні умови щодо введення в обіг даних товарів, зокрема відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості здійснення перевезення (навантаження/розвантаження), зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні при здійсненні задекларованих операцій.

В ході перевірки встановлено, що у відповідних контрагентів відсутні умови для здійснення господарської діяльності в частині купівлі, продажу, зберігання чи відвантаження ТМЦ та надання послуг чи здійснення робіт в силу відсутності відповідного персоналу, транспортних засобів, приміщень та матеріальних ресурсів при значних обсягах купівлі та реалізації товарів/робіт (послуг), що в свою чергу унеможливлює здійснення основного виду діяльності підприємства.

Відповідні підприємці як продавці не здійснюють господарську діяльність та функціонують лише для формування неправомірної податкової вигоди у покупців.

Крім того, відповідач зазначив, що укладені договори позивача з вказаними контрагентами є фактично ідентичними за своїм змістом. Зі змісту вказаних договорів слідує, що документом, який фіксує факт передачі товару від постачальника товару та його приймання покупцем за кількістю та якістю є видаткова накладна складена за участю уповноважених представників сторін.

Представлені до перевірки видаткові накладні є неналежними документами для підтвердження факту приймання ТМЦ, оскільки останні не відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в частині зазначення прізвища, ім`я та по батькові відповідальних посадових осіб (за господарськими операціями з відповідними контрагентами), а також реквізитів довіреностей.

Відповідно до представлених товарно-транспортних накладних (далі ТТН), наданих позивачем на підтвердження реальності господарських операцій із Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Стронг», Фермерським господарством «Агроднестр» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СМА Лоджистик», транспортування товару здійснювалось постачальником.

Згідно з проведеним аналізом встановлено, що у цих контрагентів відсутні власні основні засоби, відповідно до відомостей про об`єкти оподаткування відсутні задекларовані транспортні засоби, що зазначені у ТТН, відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних відсутні операції із оренди транспортних засобів. Крім того, у цих контрагентів відсутні операції з придбання послуг транспортування.

Крім того, згідно з договорами укладеними з контрагентами, за місцями, де здійснювалося навантаження товару такі контрагенти жодної діяльності не здійснювали, а офіційно діяльність здійснювали за іншими адресами.

З позиції відповідача, зазначена інформація є додатковим підтвердженням формального складення документів з метою отримання податкової вигоди у вигляді зменшення бази оподаткування податком на додану вартість (далі ПДВ) за рахунок відображення в податковому обліку господарських операцій, які фактично не відбувалися.

Відповідач наголосив, що при підготовці відзиву здійснено комплексний моніторинг усіх судових рішень Верховного Суду у справах 2019-2022 років на предмет пошуку тих, де предметом дослідження є реальність здійснення господарських операцій із постачання зернових культур, які в силу своїх характеристик є специфічним товаром і їх оформлення регулюється спеціальним законодавством.

Крім того, просив врахувати те, що вирощування та продаж зернових культур в нашій країні є пріоритетною галуззю, доходи від продажу яких складають велику частку ВВП держави, а тому важливим є вироблення чіткої судової практики по застосуванню положень загального та спеціального законодавства, яке регулює відносини із постачання зернових культур задля унеможливлення зловживань у даній сфері та втрат бюджету від отримання податкової вигоди за рахунок формально задокументованих господарських операцій.

Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

22.03.2023 за вх. №19203 від Державної податкової служби України, яка не є стороною у справі, надійшов аналогічний за змістом відзив як від ГУ ДПС у Львівській області /Т.4, арк.спр.163-179/.

03.04.2023 за вх. №22465 від позивача надійшла відповідь на відзив /Т.4, арк.спр.216-219/.

Позивач зокрема вказав, що надав усі належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Крім того, наголосив, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.

Позивач також вказав, що дефектність ТТН може свідчити лише про факт порушення правил перевезень автомобільним транспортом, що не пов`язане з дотриманням вимог податкового законодавства, а отже посилання відповідача на відсутність у ТТН інформації щодо вантажно-розвантажувальних операцій, не є підставою для обмеження позивача, як покупця, у праві формувати витрати за умови реальності господарських операцій. Крім того, навіть наявність помилок при складанні таких документів, певні недоліки в них самі по собі не свідчать про відсутність реальності у здійснені господарських операцій, за умови, що з сукупності інших документів та обставин справи така реальність очевидна.

Господарські операції позивача підтверджені належним чином оформленими первинними документами, а правочини не визнані у встановленому порядку недійсними. На момент укладення договорів, виписки податкових накладних та проведення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстрованими у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

Відповідачем у встановленому порядку не спростовано презумпцію правомірності правочинів, добросовісності платника податку та достовірності поданих документів.

Висновки податкового органу щодо не підтвердження здійснення господарських взаємовідносин позивача з контрагентами не можна вважати обґрунтованими, оскільки зафіксована в акті перевірки позивача без належного дослідження та надання оцінки первинним документам, як того вимагають норми діючого податкового законодавства України.

Також позивач звернув увагу на те, що Приватним підприємством «МІРІАМ АГРО» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРЕН ТОРГГРУП» оскаржено до суду рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, які надалі у судовому порядку визнані протиправними та скасовані.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги повністю та розприділити судові витрати.

Ухвалою суду від 10.05.2023 у задоволенні клопотання представника відповідача про виклик свідка відмовлено.

Ухвалою суду від 10.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила, просила у його задоволенні відмовити.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував підстави позову, відзиву, відповіді на відзив, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дослідив письмові докази, та, -

в с т а н о в и в :

ФГ «Улар» зареєстроване як юридична особа 26.03.2003, ідентифікаційний код юридичної особи: 32461669; основний вид економічної діяльності: 01.47 Розведення свійської птиці /Т.1, арк.спр.8-9/.

ГУ ДПС у Львівській області з 12.12.2022 по 30.12.2022 проведено документальну позапланову виїзну перевірку податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За результатами вказаної перевірки складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Фермерське господарство «Улар» ()» №324/13-01-07-03/32461669 від 06.01.2023 /Т.1, арк.спр.10-97/.

У вказаному акті зафіксовано порушення ФГ «Улар»:

- п. 198.1, п. 198.2, 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет всього на суму 5217918,00 грн, в т.ч. за: січень 2021 року 199445,00 грн; лютий 2021 року 358957,00 грн; червень 2021 року 675243,00 грн; липень 2021 року 562043,00 грн; серпень 2021 року 541353,00 грн; вересень 2021 року 1774839,00 грн; жовтень 2021 року 832379,00 грн; листопад 2021 року 273659,00 грн;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового зобов`язання з податку на додану вартість по нереальних операціях та безпідставно виписаних податкових накладних на адресу: ТОВ «М`ЯСОТОРГ» (38716250), ТОВ «АГРОТЕХКОМПАНІ» (42670170),ТОВ «СІТІСМАРТ» (42544442), ТОВ «ДЕЙРАН» (42744634), ТОВ «ТОРГОВИЙ - АЛЬЯНС» (42632219), ТОВ «МІТАГРОІНВЕСТ» (43041438), ТОВ «ЄВРОВЕТПЛЮС» (42665485), ТОВ «МІКРО СОФТ КОМПАНІ» (42873222), ТОВ «АГРОІНДЕКС» (41041593), ТОВ «КФ «ФАБРИКА ОРГАНІЧНИХ ДОБРИВ» (42251009), ТОВ «СПЕЙС АГРО» (43157006), ТОВ «АГРО ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД» (41977029), ТОВ ВК «АГРО-АЛЬЯНС» (42913055), ТОВ «ВК АГРО-ТРЕЙД» (43496573), ТОВ «ВК «МП ТРЕЙД» (43793321), ТОВ «МАРТЕКС» (44027482), ТОВ «АЛЬБЕРТІ» (442313361), ТОВ «ЯКІСНИЙ СИСТЕМНИЙ СЕРВІС 2020» (38591109), ТОВ «ІНШУРІНС ГРУПП» (43210544), ТОВ «ІРАДА КОМПАНІ КИЇВ» (44272062), ТОВ «КОМА ІНУ» (43864046), ТОВ «ДИВНА ЛОГІСТИКА 2020» (41737583), ОСОБА_2 ( НОМЕР_1 ) на загальну суму 59792400,67 грн;

- п. 185.1 ст. 185 п. 187.1 ст. 187 п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку з не нарахуванням податкових зобов`язань при реалізації товарів не встановленим особам на загальну суму 59792400,67 грн;

- п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством порушено терміни реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних за період лютий-вересень 2022 року;

- п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п.п. 168.1.1, п.п. 168.2 п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, несвоєчасно (з затримкою до 30 календарних днів) перераховано податок з доходів фізичних осіб в розмірі 54804,98 грн;

- п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п.п. 1.3, п.п. 1.5 п. 16№ підрозділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, встановленими Законом України від 31.07.2014 №1621 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів» підприємством несвоєчасно (з затримкою до 30 календарних днів) перераховано військовий збір в розмірі 4567,08 грн. та несвоєчасно (з затримкою більше 30 календарних днів) перераховано військовий збір в розмірі 5742,23 грн /Т.1, арк.спр.97/.

На підставі вказаного акта перевірки у зв`язку з виявленими порушеннями ГУ ДПС винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» №1390/13-01-07-03 від 26.01.2023, за платежем: податок на додану вартість на загальну суму 6522397,50 грн, відповідно до якого сума збільшення податкового та/або іншого зобов`язання 5217918,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1304479,50 грн /Т. 1. арк.спр.98/.

Оскільки позивач з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням не погодився, вважає його безпідставним, протиправним та таким, що порушує його права, з метою його скасування звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши підстави позову та відзиву, суд дійшов висновку, що з`ясуванню у межах спірних правовідносин підлягає реальність господарських операцій позивача з Фермерським господарством «Агроднестр»; Фермерським господарством «Нива Агроплюс»; Товариством з обмеженою відповідальністю «Карен Торггруп»; Товариством з обмеженою відповідальністю «Евенс Трейд»; Фермерським господарством «Зерно-Ташлик»; Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Стронг»; Приватним підприємством «Маріам Агро»; Товариством з обмеженою відповідальністю «СМА Лоджистик» (далі - ФГ «Агроднестр»; ФГ «Нива Агроплюс»; ТОВ «Карен Торггруп»; ТОВ «Евенс Трейд»; ФГ «Зерно-Ташлик»; ТОВ «Альфа-Стронг»; ПП «Маріам Агро»; ТОВ «СМА Лоджистик», контрагенти), правомірність формування податкового кредиту з податку на додану вартість (далі ПДВ) за результатами відповідних господарських операцій, а також чи мало місце у наслідку заниження ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет всього на суму 5217918,00 грн.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлюються ст. 200 ПК України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету (п. 200.2 ст. 200 ПК України).

Податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (підпункт 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

За приписами п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені ст. 44 ПК України. Згідно з п. 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 №996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон №996-ХIV).

Відповідно до ст. 1 Закону №996-ХIV первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст. 1 Закону №996-ХIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п. 201.6, 201.8, 201.10 ст. 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку.

Таким чином, в разі видачі покупцю контрагентом, який зареєстрований як платник ПДВ, податкових накладних з усіма необхідними реквізитами, визначеним законом, такий покупець має право на включення цього податку до складу податкового кредиту за звітній податковий період.

Отже, визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Доцільно зауважити, що якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

Необґрунтована ж податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного створення умов для бюджетного відшкодування.

Доводи контролюючого органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції умов залучення підрядної установи, змісту робіт, що замовляються, доцільність залучення контрагента та можливість ним виконати замовлені послуги.

З метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договорів позивача з контрагентом, а також досліджувати всі первинні бухгалтерські документи.

Так, про відсутність фактичного характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Вказана позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній постановах від 31.03.2020 у справі №820/7521/15, від 18.09.2020 у справі №816/2211/18, від 28.04.2021 у справі №160/1283/19.

Згідно з актом перевірки від 06.01.2023 перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2018 по 30.09.2022 встановлено завищення задекларованих підприємством показників всього на суму 5217918,00 грн, в т.ч.: за січень 2021 року 199445,00 грн; лютий 2021 року 358957,00 грн; червень 2021 року 675243,00 грн; липень 2021 року 562043,00 грн; серпень 2021 року 541353,00 грн; вересень 2021 року 1774839,00 грн; жовтень 2021 року 832379,00 грн; листопад 2021 року 273659,00 грн., - за рахунок не підтвердження оформлених операцій з ФГ «Агроднестр» за період взаєморозрахунків грудень 2020 року, січень 2021 року; ФГ «Нива Агроплюс» лютий 2021, вересень 2021; ТОВ «Карен Торггруп» за період взаєморозрахунків червень вересень 2021 року, ТОВ «Евенс Трейд» за період взаєморозрахунків червень 2021 року, липень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року; ФГ «Зерно-Ташлик» за період взаєморозрахунків липень 2021 року, серпень 2021 року, вересень 2021 року, жовтень 2021 року; ТОВ «Альфа-Стронг» за період взаєморозрахунків серпень 2021 року; ПП «Маріам Агро» за період взаєморозрахунків серпень 2021 року, вересень 2021 року, листопад 2021 року; ТОВ «СМА Лоджистик» за період взаєморозрахунків жовтень 2021 року.

Стосовно господарських операцій позивача та контрагента ФГ «Агроднестр» у акті перевірки від 06.01.2023, зокрема вказано, що придбання кукурудзи, соєвих бобів від ФГ «Агроднестр» на підставі податкових накладних, видаткових накладних, договору, платіжних доручень, ТТН проведено ФГ «Улар» згідно з рахунками бухгалтерського обліку бухгалтерським проведенням: Дт 208 Кт 631 з наступним відображенням суми придбаного товару у складі виробничих витрат підприємства та у складі податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 337924,00 грн за періоди: січень 2021 року 199445,00 грн, лютий 2021 року 138479,00 грн.

Станом на 30.09.2022 відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631, дебіторська заборгованість по взаєморозрахунках з зазначеним контрагентом 32456,00 грн.

08.04.2021 прийнято рішення про відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з поданими первинними документами встановлено, що ФГ «Улар» за період грудень 2020 року, січень 2021 року задекларовано операції з придбання у контрагента кукурудзи, соєвих бобів у кількості 196,49т на загальну суму 2027544,00 грн.

Відповідно до наявної інформації у контрагента позивача відсутні умови щодо введення в обіг відповідних товарів, відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості для здійснення перевезення (навантаження, розвантаження зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні для здійснення задекларованих операцій.

В ході проведення перевірки досліджено ланцюг постачання ТМЦ, реалізованого контрагентом позивачу та встановлено відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій. Основним постачальником ФГ «Агроднестр» є ФГ «ГАЛОАГРО БІЗНЕС» (кількість працівників відсутні, фінансовий звіт станом на 31.12.2021 не надано, підтвердити наявність основних фондів неможливо), стосовно якого 10.02.2021 прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. ФГ «Галоагро Бізнес» не є імпортером та виробником реалізованих товарів, а відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податку, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема і до позивача.

Стосовно господарських операцій позивача та контрагента ФГ «Нива Агроплюс» у акті перевірки від 06.01.2023, зокрема вказано, що придбання сої, соєвих бобів, пшениці від контрагента на підставі податкових накладних, видаткових накладних, договору, платіжних доручень, ТТН проведено ФГ «Улар» згідно з рахунками бухгалтерського обліку бухгалтерським проведенням: Дт 208 Кт 631 з наступним відображенням суми придбаного товару у складі виробничих витрат підприємства та у складі податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 886607,91 грн за періоди: лютий 2021 року 220477,50 грн, вересень 2021 року 666130,41 грн.

Станом на 30.09.2022 відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631, дебіторська заборгованість по взаєморозрахунках з зазначеним контрагентом 27219,09 грн.

08.04.2021 прийнято рішення про відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з поданими первинними документами встановлено, що ФГ «Улар» за період лютий 2021 року, вересень 2021 року задекларовано операції з придбання у контрагента сої, соєвих бобів у кількості 439,82т на загальну суму 6747069,76 грн.

Відповідно до наявної інформації у контрагента позивача відсутні умови щодо введення в обіг відповідних товарів, відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості для здійснення перевезення (навантаження, розвантаження зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні для здійснення задекларованих операцій.

В ході проведення перевірки досліджено ланцюг постачання ТМЦ, реалізованого контрагентом позивачу та встановлено відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій. Основними постачальниками ФГ «Нива Агроплюс» є ТОВ «ЛІНАМПРОМ», ТОВ «СКЕПТРУМ» (кількість працівників 5, 6 відповідно, фінансовий звіт станом на 31.12.2021 не надано, підтвердити наявність основних фондів неможливо). Стосовно цих контрагентів прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (10.03.2021 ТОВ «ЛІНАМПРОМ», 23.09.2021 ТОВ «СКЕПТРУМ»). ТОВ «ЛІНАМПРОМ», ТОВ «СКЕПТРУМ» не є імпортерами та виробниками реалізованих товарів, а відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податку, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема і до позивача.

Стосовно господарських операцій позивача та контрагента ТОВ «Карен Торггруп» у акті перевірки від 06.01.2023, зокрема вказано, що придбання сої та пшениці від ТОВ «Карен Торггруп» на підставі податкових накладних, видаткових накладних, договору, платіжних доручень, ТТН проведено ФГ «Улар» згідно з рахунками бухгалтерського обліку бухгалтерським проведенням: Дт 208 Кт 631 з наступним відображенням суми придбаного товару у складі виробничих витрат підприємства та у складі податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 1259123,05 грн за періоди: червень 2021 року 160305,90 грн; липень 2021 року 317304,69 грн; серпень 2021 року 110751,40 грн; вересень 2021 року 670761,06 грн.

Станом на 30.09.2022 відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631, дебіторська заборгованість по взаєморозрахунках з зазначеним контрагентом 0,00 грн.

28.12.2021 прийнято рішення про відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з поданими первинними документами встановлено, що ФГ «Улар» за період червень-вересень 2021 року задекларовано операції з придбання у контрагента сої, пшениці у кількості 1117,08т на загальну суму 10252859,03 грн.

Відповідно до наявної інформації у контрагента позивача відсутні умови щодо введення в обіг відповідних товарів, відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості для здійснення перевезення (навантаження, розвантаження зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні для здійснення задекларованих операцій.

В ході проведення перевірки досліджено ланцюг постачання ТМЦ, реалізованого контрагентом позивачу та встановлено відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій. Основними постачальниками ТОВ «Карен Торггруп» є ТОВ «РАЙНЕЛ СИСТЕМ», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КЛЕМПОСТАВ», ТОВ «ОАВРА ПЛЮС». Стосовно цих контрагентів прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (19.08.2021 ТОВ «РАЙНЕЛ СИСТЕМ», 21.10.2021 ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КЛЕМПОСТАВ», 05.02.2020 - ТОВ «ОАВРА ПЛЮС»).

Вказані контрагенти ТОВ «Карен Торггруп» не є імпортерами та виробниками реалізованих товарів, а відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податку, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема і до позивача.

Стосовно господарських операцій позивача та контрагента ТОВ «Евенс Трейд» у акті перевірки від 06.01.2023, зокрема вказано, що придбання сої та пшениці від ТОВ «Евенс Трейд» на підставі податкових накладних, видаткових накладних, договору, платіжних доручень, ТТН проведено ФГ «Улар» згідно з рахунками бухгалтерського обліку бухгалтерським проведенням: Дт 208 Кт 631 з наступним відображенням суми придбаного товару у складі виробничих витрат підприємства та у складі податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 1268332,02 грн за періоди: червень 2021 року 514937,37 грн, липень 2021 року 137409,90 грн, жовтень 2021 року 435722,53,94 грн, листопад 2021 року 180262,18 грн

Станом на 30.09.2022 відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631, дебіторська заборгованість по взаєморозрахунках з зазначеним контрагентом 11029,65 грн.

07.12.2021 прийнято рішення про відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з поданими первинними документами встановлено, що ФГ «Улар» за період червень 2021 року, липень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року задекларовано операції з придбання у контрагента сої, пшениці у кількості 716,28т на загальну суму 10327846,05 грн.

Відповідно до наявної інформації у контрагента позивача відсутні умови щодо введення в обіг відповідних товарів, відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості для здійснення перевезення (навантаження, розвантаження зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні для здійснення задекларованих операцій.

В ході проведення перевірки досліджено ланцюг постачання ТМЦ, реалізованого контрагентом позивачу та встановлено відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій. Основними постачальниками ТОВ «Евенс Тпейд» є ФГ «АГРОЛЮКС ПРОГРЕС», ТОВ «МАРІАМПІЛЬ», ТОВ «ФГ «ВРАНІШНЯ ЗОРЯ», ТОВ «ФГ «ВОЛОСЬКИЙ ГАЙ». Стосовно цих контрагентів прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (09.12.2021, 08.12.2021, 10.12.2021, 08.12.2021 відповідно).

Вказані контрагенти ТОВ «Евенс Трейд» не є імпортерами та виробниками реалізованих товарів, а відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податку, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема і до позивача.

Стосовно господарських операцій позивача та контрагента ФГ «Зерно Ташлик» у акті перевірки від 06.01.2023, зокрема вказано, що придбання сої та пшениці від ФГ «Зерно Ташлик» на підставі податкових накладних, видаткових накладних, договору, платіжних доручень, ТТН проведено ФГ «Улар» згідно з рахунками бухгалтерського обліку бухгалтерським проведенням: Дт 208 Кт 631 з наступним відображенням суми придбаного товару у складі виробничих витрат підприємства та у складі податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 482304,95 грн за періоди: липень 2021 року 107328,90 грн, вересень 2021 року 134443,16 грн, жовтень 2021 року 240532,89 грн.

Станом на 30.09.2022 відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631, дебіторська заборгованість по взаєморозрахунках з зазначеним контрагентом 2624,30 грн.

08.12.2021 прийнято рішення про відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з поданими первинними документами встановлено, що ФГ «Улар» за період липень-жовтень 2021 року задекларовано операції з придбання у контрагента сої, пшениці у кількості 464,3т на загальну суму 3927340,30 грн.

Відповідно до наявної інформації у контрагента позивача відсутні умови щодо введення в обіг відповідних товарів, відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості для здійснення перевезення (навантаження, розвантаження зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні для здійснення задекларованих операцій.

В ході проведення перевірки досліджено ланцюг постачання ТМЦ, реалізованого контрагентом позивачу та встановлено відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій. Основними постачальниками ФГ «Зерно-Ташлик» є ТОВ «ВІНТАЖ-ГРУП»», ТОВ «АГРОКОМ ГРАНТ». Стосовно цих контрагентів прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (30.07.2021, 14.12.2021 відповідно).

Вказані контрагенти ФГ «Зерно-Ташлик» не є імпортерами та виробниками реалізованих товарів, а відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податку, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема і до позивача.

Стосовно господарських операцій позивача та контрагента ТОВ «Альфа-Стронг» у акті перевірки від 06.01.2023, зокрема вказано, що придбання пшениці від ТОВ «Альфа-Стронг» на підставі податкових накладних, видаткових накладних, договору, платіжних доручень, ТТН проведено ФГ «Улар» згідно з рахунками бухгалтерського обліку бухгалтерським проведенням: Дт 208 Кт 631 з наступним відображенням суми придбаного товару у складі виробничих витрат підприємства та у складі податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 383170,78 грн за періоди: серпень 2021 року 361269,37 грн, вересень 2021 року 21901,41 грн.

Станом на 30.09.2022 відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631, дебіторська заборгованість по взаєморозрахунках з зазначеним контрагентом 104,80 грн.

26.01.2022 прийнято рішення про відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з поданими первинними документами встановлено, що ФГ «Улар» за період липень-жовтень 2021 року задекларовано операції з придбання у контрагента пшениці у кількості 424,34т на загальну суму 3120104,80 грн.

Відповідно до наявної інформації у контрагента позивача відсутні умови щодо введення в обіг відповідних товарів, відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості для здійснення перевезення (навантаження, розвантаження зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні для здійснення задекларованих операцій.

В ході проведення перевірки досліджено ланцюг постачання ТМЦ, реалізованого контрагентом позивачу та встановлено відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій. Основними постачальниками ТОВ «Альфа-Стронг» є ФГ «НИВА АГРОПЛЮС», ТОВ «АРАЗ-АГРО». Стосовно цих контрагентів прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (18.11.2021, 21.07.2022 відповідно).

Вказані контрагенти ТОВ «Альфа-Стронг» не є імпортерами та виробниками реалізованих товарів, а відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податку, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема і до позивача.

Стосовно господарських операцій позивача та контрагента ПП «Маріам Агро» у акті перевірки від 06.01.2023, зокрема вказано, що придбання сої та пшениці від ПП «Маріам Агро» на підставі податкових накладних, видаткових накладних, договору, платіжних доручень, ТТН проведено ФГ «Улар» згідно з рахунками бухгалтерського обліку бухгалтерським проведенням: Дт 208 Кт 631 з наступним відображенням суми придбаного товару у складі виробничих витрат підприємства та у складі податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 478174,41 грн за періоди: серпень 2021 року 69332,05 грн, вересень 2021 року 281602,99 грн, жовтень 2021 року 33842,67 грн, листопад 2021 року 9396,70 грн.

Податкові накладні №35 від 12.08.2021 та №37 від 19.08.2021 позивач не включив до складу податкового кредиту.

Станом на 30.09.2022 відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631, дебіторська заборгованість по взаєморозрахунках з зазначеним контрагентом 83900,00 грн.

17.08.2021 прийнято рішення про відповідність контрагента критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з поданими первинними документами встановлено, що ФГ «Улар» за період серпень, вересень, листопад 2021 року задекларовано операції з придбання у контрагента сої, пшениці, кукурудзи у кількості 412,48т на загальну суму 4440442,00 грн.

Відповідно до наявної інформації у контрагента позивача відсутні умови щодо введення в обіг відповідних товарів, відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості для здійснення перевезення (навантаження, розвантаження зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні для здійснення задекларованих операцій.

В ході проведення перевірки досліджено ланцюг постачання ТМЦ, реалізованого контрагентом позивачу та встановлено відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій. Основними постачальниками ПП «Маріам Агро» є ФГ «ЗОЛОТА РУНА», ФГ «АГРОЗЕР ОІЛ», ТОВ «ТД «ЗЛАТА ОІЛ». Стосовно цих контрагентів прийнято рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку (08.12.2021, 23.07.2021, 08.12.2021 відповідно).

Вказані контрагенти ПП «Маріам Агро» не є імпортерами та виробниками реалізованих товарів, а відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податку, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема і до позивача.

Стосовно господарських операцій позивача та контрагента ТОВ «СМА Лоджистик» у акті перевірки від 06.01.2023, зокрема вказано, що придбання сої та пшениці від ТОВ «СМА Лоджистик» на підставі податкових накладних, видаткових накладних, договору, платіжних доручень, ТТН проведено ФГ «Улар» згідно з рахунками бухгалтерського обліку бухгалтерським проведенням: Дт 208 Кт 631 з наступним відображенням суми придбаного товару у складі виробничих витрат підприємства та у складі податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 122280,92 грн за жовтень 2021 року.

Станом на 30.09.2022 відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 631, дебіторська заборгованість по взаєморозрахунках з зазначеним контрагентом 0,06 грн.

Згідно з поданими первинними документами встановлено, що ФГ «Улар» за період жовтень 2021 року задекларовано операції з придбання у контрагента сої у кількості 63,02т на загальну суму 995716,06 грн.

Відповідно до наявної інформації у контрагента позивача відсутні умови щодо введення в обіг відповідних товарів, відсутні матеріально-технічні і технологічні можливості для здійснення перевезення (навантаження, розвантаження зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні для здійснення задекларованих операцій.

В ході проведення перевірки досліджено ланцюг постачання ТМЦ, реалізованого контрагентом позивачу та встановлено відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій. Основним постачальником ТОВ «СМА Лоджистик» є ПП «ХУТОРОК GV», який не є імпортером та виробником реалізованих товарів, а відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податку, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, зокрема і до позивача.

Враховуючи викладене в ході проведення перевірки встановлено ряд факторів, що свідчать про «дефектність» документів та відсутність факту проведення задекларованих операцій ФГ «Улар» з вказаними контрагентами, а саме:

- відсутність реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), що унеможливлює його рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій;

- відсутність виробників (імпортерів) реалізованих товарів по ланцюгах постачання;

- відсутність у вказаних контрагентів умов щодо введення в обіг даних товарів, зокрема відсутність матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення перевезення (навантаження/розвантаження), зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмежені проміжки часу, відсутність трудових ресурсів, які фізично необхідні при здійсненні задекларованих операцій.

Таким чином контрагенти позивача не могли фактично здійснювати відповідні господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного, недостатньої чисельності трудових ресурсів необхідних для здійснення даних робіт.

Проведеним аналізом інформаційних систем баз даних ДПС встановлено, що у контрагентів позивача відсутні необхідні умови для здійснення господарської діяльності в частині купівлі, продажу, зберігання чи відвантаження ТМЦ та надання послуг чи здійснення робіт в силу відсутності відповідного персоналу, транспортних засобів, приміщень та матеріальних ресурсів при значних обсягах купівлі та реалізації товарів, робіт чи послуг, що в свою чергу унеможливлює здійснення основного виду діяльності підприємства.

Оскільки реальність вчинення господарських операцій з вказаними контрагентами відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, у ФГ «Улар» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

За таких обставин позивачем безпідставно включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 5217918,00 грн та відповідно завищено податковий кредит з ПДВ на цю суму.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу №18/12/2020 від 18.12.2020 між ФГ «Улар» (покупець) та ФГ «Агроднестр» (постачальник) /Т.1, арк.спр.102-105/, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець приймати та оплачувати визначені сторонами товари відповідно до умов цього договору протягом його дії.

Товар поставляється в асортименті, за цінами, складовими та якісними характеристиками, що узгоджені сторонами в накладних та інших додатках (специфікації, протоколи, тощо) до цього договору, які є невід`ємними його частинами.

За вимогою покупця сторони укладають до цього договору відповідні додатки з показниками, яким повинен відповідати товар, залежно від виду товару.

Кількість товару, асортимент, ціна, інші характеристики конкретної партії вказуються в замовленні узгодженому сторонами у встановленому цим договором порядку. Замовлення це факт узгодження сторонами умов поставки кожної окремої партії товару. Замовлення може здійснюватися в письмовій, електронній, а також усній формі, якщо цього вимагають інтереси сторін. Замовлення не є від`ємними частинами цього договору.

Асортимент, ціна товару, що поставляється за договором, його окремі характеристики визначаються сторонами в накладних.

Ціна договору складається з вартості поставленого та прийнятого покупцем товару згідно відповідних накладних за цим договором, протягом його дії.

Усі розрахунки за договором здійснюються винятково в національній валюті України. Днем здійснення платежу вважається день, у який сума, що підлягає оплаті, списується з банківського рахунка покупця на рахунок постачальника. Оплата за товар здійснюється протягом 14 банківських днів з дати поставки та належного виконання постачальником вимог п. 2.5 договору (наявність оформлених належним чином відповідної накладної та інших документів, а також відповідність замовленню цін у накладній). Під час узгодження кожного окремого замовлення, сторонами може бути визначено інший порядок оплати партії товару, згідно такого замовлення.

Зобов`язання постачальника по поставці товару виникають на підставі замовлення покупця, яке повинно відповідати умовам даного договору.

Постачальник зобов`язується здійснити поставку партії товару на умовах DDP Інкотермс 2010 (якщо інше не передбачено замовленням) за адресою та в строк, що вказані в замовленні.

На підтвердження реальності операцій за договором до матеріалів справи надано копії видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень; платіжних інструкцій /Т.1, арк.спр.106-125/.

Між позивачем (покупець) та ФГ «Нива Агроплюс» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу №23/02/2021 від 23.02.2021 /Т.1, арк.спр.127-130/, з аналогічними істотними умовами як з попереднім контрагентом.

На підтвердження реальності господарських операцій за цим договором до матеріалів справ надано копії документів: видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, податкових накладних, платіжних доручень/інструкцій /Т.1, арк.спр.131-196/.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Карен Торггруп» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу №22/06/2021 від 22.06.2021 /Т.2, арк.спр.2-4/, з аналогічними істотними умовами як з попередніми контрагентами.

Згідно з Специфікацією №1 до договору від 24.06.2021 сторони погодили поставку сої у кількості 100,00т (+/-10%) ціною 16315,79 грн/т без ПДВ вартістю 1860000,06 грн з ПДВ.

Умови поставки DDP с. Київець, Львівська область, згідно з правилами Інкотермс у редакції 2010 року з 28.06.2021 по 03.07.2021.

Згідно з Специфікацією №2 від 06.07.2021 сторони погодили поставку пшениці у кількості 250,00т (+/-10%) ціною 5701,75 грн/т без ПДВ вартістю 1625000,00 грн з ПДВ, за вимогами до якісних показників відповідно до ДСТУ 3768:2019.

На підтвердження реальності операцій за договором до матеріалів справи надано копії документів: видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, акта звіряння взаємних розрахунків за період 2021 рік між контрагентами; платіжних інструкцій/доручень: податкових накладних /Т.2, арк.спр.5-145/.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Евенс Трейд» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу №23/06/2021 від 23.06.2021 /Т.3, арк.спр.2-5/, з аналогічними істотними умовами як з попередніми контрагентами.

Згідно з Специфікацією від 23.06.2021 сторони погодили поставку сої у кількості 200,00т (+/-10%) ціною 16447,37 грн/т без ПДВ вартістю 3750000,00 грн з ПДВ, за вимогами до якісних показників, вказаних у специфікації.

Поставка здійснюється транспортом постачальника за адресою: Львівська область, миколаївський район, с. Київець, вул. Наддністрянська, 133.

Згідно з Специфікацією від 30.06.2021 сторони погодили поставку сої у кількості 400,00т (+/-10%) ціною 16228,07 грн/т без ПДВ вартістю 7400000,00 грн з ПДВ, за вимогами до якісних показників, вказаних у специфікації.

Згідно з Специфікацією від 01.07.2021 сторони погодили поставку пшениці у кількості 200,00т (+/-10%) ціною 5701,76грн/т без ПДВ вартістю 1300000,00 грн з ПДВ, за вимогами до якісних показників, вказаних у специфікації.

Згідно з Специфікацією від 13.10.2021 сторони погодили поставку сої у кількості 300,00т (+/-10%) ціною 14035,08 грн/т без ПДВ вартістю 4800000,00 грн з ПДВ, за вимогами до якісних показників, вказаних у специфікації.

На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено копії документів: видаткових накладних: товарно-транспортних накладних, акта звіряння взаємних розрахунків за період 2021 рік; платіжних доручень/інструкцій, податкових накладних /Т.3, арк.спр.6-142/.

Між позивачем (покупець) та ФГ «Зерно-Ташлик» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу №02/07/2021 від 02.07.2021 /Т.3, арк.спр.144-147/, з аналогічними істотними умовами як з попередніми контрагентами.

На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено копії документів: видаткових накладних: товарно-транспортних накладних, акта звіряння взаємних розрахунків за період липень-листопад 2021 року; платіжних доручень/інструкцій, податкових накладних /Т.3, арк.спр.148-226/.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Альфа-Стронг» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу №16/08/2021 від 16.08.2021 /Т.4, арк.спр.1-5/, з аналогічними істотними умовами як з попередніми контрагентами.

На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено копії документів: видаткових накладних: товарно-транспортних накладних, акта звіряння взаємних розрахунків за період серпень-жовтень 2021 року; платіжних доручень/інструкцій, податкових накладних /Т.4, арк.спр.6-63/.

Між позивачем (покупець) та ПП «Маріам Агро» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу №16/08/2021 від 16.08.2021 /Т.4, арк.спр.65-68/, з аналогічними істотними умовами як з попередніми контрагентами.

Згідно з Специфікацією від 02.08.2021 сторони погодили поставку кукурудзи у кількості 60,00т (+/-10%) ціною 6535,08 грн/т без ПДВ вартістю 447000,00 грн з ПДВ, за вимогами до якісних показників, вказаних у специфікації.

Поставка здійснюється транспортом постачальника за адресою: Львівська область, миколаївський район, с. Київець, вул. Наддністрянська, 133.

Згідно з Специфікацією від 03.09.2021 сторони погодили поставку сої у кількості 250,00т (+/-10%) ціною 15910,00 грн/т без ПДВ вартістю 4625000,00 грн з ПДВ, за вимогами до якісних показників, вказаних у специфікації.

На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено копії документів: видаткових накладних: товарно-транспортних накладних, акта звіряння взаємних розрахунків за період серпень-листопад 2021 року; платіжних доручень/інструкцій, податкових накладних /Т.4, арк.спр.69-134/.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «СМА Лоджистик» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу №08/09/2021 від 08.09.2021 /Т.4, арк.спр.136-139/, з аналогічними істотними умовами як з попередніми контрагентами.

На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено копії документів: видаткових накладних: товарно-транспортних накладних, акта звіряння взаємних розрахунків за період жовтень-листопад 2021 року; платіжних доручень/інструкцій, податкових накладних /Т.4, арк.спр.140-151/.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Верховним Судом неодноразово висловлювалось про те, що розглядаючи таку категорію спорів, де під сумнів ставиться реальність господарських операцій платника податків та обґрунтованість отриманої податкової вигоди, суди повинні ретельно досліджувати первинні документи за спірними операціями й детально перевіряти фактичні обставини таких операцій у взаємозв`язку із наявними первинними документами платника податків, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Ні наявна у контролюючого органу податкова інформація, ні відсутність у контрагентів достатньої кількості основних засобів та трудових ресурсів самостійно дійсно не є достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 15.03.2023 у справі №640/19369/21, від 22.06.2022 у справі №826/17387/17, від 17.11.2021 у справі №380/1083/20.

Щодо посилання відповідача на те, що висновки про нереальність здійснення господарських операцій зроблені на підставі аналізу узагальненої податкової інформації, суд оцінює такі критично, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться. А тому нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.

Інформація з баз даних АІС «Податковий блок» та податкова інформація щодо контрагентів позивача, на яку посилався відповідач, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів. Крім того, податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку-покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку.

Вказана правова позиція міститься у судових рішеннях Верховного Суду від 19.05.2022 у справі №1640/2968/18, від 06.02.2018 у справі № 816/166/15-а (№ К/9901/8403/18), від 27.03.2018 у справі № 816/809/17.

За вказаних обставин, позиція відповідача щодо нереальності здійснених операцій, за умови, наявності у позивача підтверджуючих документів щодо реалізації таких товарів/послуг, включаючи податкові накладні, які належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, реалізації позивачу саме товарів, які необхідні йому для здійснення основного виду господарської діяльності, без надання з боку відповідача доказів існування будь-якої іншої мети у позивача, ані ж тієї, що пов`язана із продажем товарів, є помилковою.

Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.05.2023 у справі №460/16026/21.

Суд зауважує, що процес аналізу інформаційних баз даних ДПС України та Єдиного реєстру податкових накладних є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

За таких обставин, враховуючи наявність лише загальної податкової інформації, суд вважає висновки контролюючого органу щодо відсутності інформації щодо виробника продукції, відсутність у контрагентів складських, виробничих приміщень та неможливість фізичного і технологічного здійснення операцій, не підтвердженими належними, достовірними і достатніми доказами.

Принцип індивідуальної податкової відповідальності один з принципів, на яких базується чинне податкове законодавство України.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними .

Правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі №160/3364/19, зокрема, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.06.2023 у справі №520/18518/21.

Відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 02.06.2023 у справі №820/924/17, від 15.03.2023 у справі №640/7791/19, від 10.11.2022 у справі № 640/11120/21 та інших.

З позиції суду, платник податків не повинен перевіряти кількість працюючих осіб у контрагента, під час поставки товару/надання послуг. Контрагент самостійно обирає модель ведення підприємницької діяльності та самостійно буде вирішувати, чи достатньо працюючих осіб для поставлення товару/надання відповідних послуг покупцю/замовнику, чи потрібно залучати інших осіб, які також можуть працювати за цивільно-правовими договорами, або іншими видами договорів, які не заборонені чинним законодавством.

Доцільними є зауваження позивача про те, що не існує законодавчої заборони для підприємств бути зареєстрованими за однією адресою, а вести діяльність за іншою. При цьому позивач не зобов`язаний перевіряти відповідності місця реєстрації та ведення діяльності контрагентом та висловлювати застереження у разі їх розбіжностей.

Стосовно покликань контролюючого органу на те, що представлені видаткові накладні, не є належними документами для підтвердження факту приймання-передачі ТМЦ, оскільки останні не відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» в частині зазначення прізвища, ім`я та по батькові відповідальних посадових осіб, а також реквізитів довіреностей, суд зазначає таке.

У акті перевірки від 06.01.2022 у підпункті 3.1.2.2 Податковий кредит, де описано відповідне порушення позивачем вимог податного законодавства жодним чином не зазначено про дефектність таких накладних.

Представник позивача в ході судового розгляду вказав, що приймання товару за відповідними податковими накладними здійснювалося посадовою особою позивача за відповідною посадовою інструкцією, у зв`язку з чим до матеріалів справи долучено копію посадової інструкції бухгалтера.

Також акт перевірки від 06.01.2023 у вказаному розділі не містить жодних зауважень щодо ТТН в частині не зазначення супровідних документів на вантаж, відсутності інформації про здійснення навантажувальних та розвантажувальних операцій, а також відсутності точної адреси, за якими здійснювалося розвантажування та навантажування товару.

Окрім цього, наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.05.2023 у справі №360/1283/20, від 14.07.2022 у справі №821/2813/15-а, від 19.06.2018 у справі №826/7704/16 та інших.

Стосовно покликання контролюючого органу на те, що позивачем не надано документів, які підтверджують факт зберігання зерна, як і не надано документів складського обліку, оформлення яких передбачено договорами та Законом України «Про зерно та ринок зерна в Україні», суд зазначає таке.

Згідно з термінами наведеними у ст. 1 вказаного Закону:

- зерновий склад - суб`єкт підприємництва, що є власником зерносховища і надає фізичним та юридичним особам послуги із зберігання зерна з видачею складських документів на зерно та в передбаченому законом порядку отримав право на здійснення такої діяльності шляхом участі в Гарантійному фонді виконання зобов`язань за складськими документами на зерно (п. 15);

- ринок зерна система товарно-грошових відносин, що виникають між його суб`єктами в процесі виробництва, зберігання, торгівлі та використання зерна на засадах вільної конкуренції, вільного вибору напрямів реалізації зерна та визначення цін, а також державного контролю за його якістю та зберіганням (п. 23);

- складські документи на зерно товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов`язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа (п. 24).

Згідно з приписами ст. 5 цього ж Закону суб`єктами ринку зерна є: суб`єкти виробництва зерна; суб`єкти зберігання зерна; акредитовані біржі; Гарантійний фонд; інші суб`єкти господарювання, які діють на ринку зерна.

Статтею 37 цього Закону визначено види складських документів на зерно.

Представник позивача пояснив, що позивачем не придбавалося зерно через зерновий склад. Позивач не з`ясовував як придбавали зерно і контрагенти. Відповідач також не підтвердив купівлі зерна саме у такий спосіб. Доказів, які б вказували на зберігання зерна на зерновому складі позивачем контролюючим органом також не представлено. Аналогічних обставин не доведено і стосовно контрагентів позивача.

За таких обставин, складські документи на зерно не можуть бути у позивача чи його контрагентів, оскільки зерно не придбавалося через зерновий склад і не зберігалося в ньому. Крім того, як справедливо зауважив представник позивача, підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугувала не наявність чи відсутність складських документів на зерно, а обставини викладені у акті перевірки від 06.01.2023, де викладена оцінка контролюючого органу господарських операцій позивача з його контрагентами в частині реальності господарських операцій.

Також, стосовно сертифікатів якості зауважень щодо їх відсутності у акті перевірки від 06.01.2022 у розділі підпункті 3.1.2.2 Податковий кредит не висловлено.

Суд при цьому зазначає, що сертифікат якості (відповідності) на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, ненадання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських операцій.

Відповідна концепція у різних формулюваннях неодноразово викладена Верховним Судом, у тому числі у постановах від 11.04.2023 у справі №160/7720/19, від 07.04.2023 у справі №805/2249/17-а, від 03.03.2023 у справі №280/2840/19, від 01.02.2023 у справі №380/9660/21 та інших, висновки у яких відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України підлягають врахуванню судом.

Крім того, представник позивача повідомив, що позивач самостійно здійснює внутрішній лабораторний аналіз зерна, на підтвердження чого подав відповідні докази /Т.4,/.

Стосовно відповідності контрагентів позивача критеріям ризиковості, суд зазначає що рішення про відповідність/невідповідність платника критеріям ризиковості приймається комісією регіонального рівня при відповідності хоча б одному з 8-ми критеріїв (абз. 2 і 3 п. 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165).

Рішення ж про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі комісія регіонального рівня приймає в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства (п.11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520).

Отже, включення платника податків до переліку ризикових платників податку не свідчить про нереальність здійснених ним господарських операцій та само по собі не спростовує наданої таким платником податків інформації щодо такої діяльності, як і не має прямим наслідком відмову в реєстрації чи скасування реєстрації податкових накладних складених зазначеним суб`єктом.

Наслідки подібного роду створює лише рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

В даному ж конкретному випадку доказів того, що за спірними операціями прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних відповідачем не надано.

Ба більше, укладення договорів з відповідними контрагентами та самі господарські відносини між ними мали місце до внесення таких контрагентів до відповідного переліку.

Суд зважає на покликання відповідача на численну судову практику Верховного Суду, однак вважає відповідні посилання на постанови Верховного Суду, прийняті в інших справах, безпідставними, оскільки рішення в зазначених справах ухвалені за інших фактичних обставин, з урахуванням певного об`єму доказів, їх достатності, належності і допустимості.

Суд при вирішенні цієї справи також враховує рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03), в якому зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов`язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

У вищевказаному рішенні наголошується й на тому, що платник податків не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також пеню.

Також, у рішеннях у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» Європейський суд з прав людини звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням ст. 77 КАС України.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами податкового обліку, суд дійшов висновку, що первинні документи досліджені в ході судового розгляду та долучені до матеріалів справи складені за результатом фактично проведених господарських операцій між позивачем та його контрагентами, з дотриманням положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», містять достатні дані про зміст господарських операцій, їх учасників та підтверджують реальність здійснення таких операцій, а відтак позивачем правомірно сформовано дані податкового обліку за такими господарськими операціями.

За таких обставин, прийняте податкове повідомлення-рішення від 26.01.2023 є безпідставним та необґрунтованим, не відповідає критеріям правомірності (ч. 2 ст. 2 КАС України), а тому підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 294, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Львівській області №1390/13-01-07-03 від 26.01.2023.

3. Стягнути на користь Фермерського господарства «УЛАР» (81162, Львівська область, Пустомитівський район, с. Семенівка; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська,35; ЄДРПОУ ВП 43968090) судові витрати у виді судового збору в сумі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн. 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.07.2023.

Суддя Кравців О.Р.