Справа № 440/3140/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 липня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/3140/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", та обмеження пенсійної виплати максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відновити нарахування, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, з урахуванням фактично сплачених сум. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 858,88 грн.

Рішення суду набрало законної сили 30.05.2023, а 21.06.2023 позивачу видані виконавчі листи.

28.06.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі, що 03.07.2023 передана судді Кукобі О.О.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.07.2023 заяву призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідач письмові пояснення на заяву про встановлення судового контролю не надав.

Розглянувши подану заяву та матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

Складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

У пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява №60750/00, зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У Рішенні від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 07.06.2005, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28.11.2006, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

У силу статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тож, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та є однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23.04.2020 у справі №560/523/19.

Положеннями КАС України визначено загальні та спеціальні способи судового контролю.

Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому статтями 287 та 382 КАС України, а спеціальний - закріплений у статті 383 цього Кодексу.

Так, згідно з частиною першою статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

За обставин цієї справи суд враховує, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 зобов`язано ГУПФ України в Полтавській області відновити нарахування, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01.02.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, з урахуванням фактично сплачених сум.

Залученими до матеріалів справи копіями протоколів про перерахунок пенсії та розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою ОСОБА_1 підтверджено, що відповідач 01.06.2023 на виконання вимог судового рішення провів перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 шляхом нарахування щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови КМУ від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" за лютий 2022 року у розмірі 2000,00 грн, з березня по червень 2022 року - у розмірі 1465,13 грн, та з липня по листопад 2022 року - у розмірі 535,13 грн щомісячно.

Відомості про нарахування та виплату позивачу щомісячної надбавки у розмірі 2000,00 грн з 01.12.2022 у матеріалах справи відсутні, відповідачем не надані.

При цьому, як підтверджено вищезгаданими копіями протоколів та розрахунку, щомісячна надбавка позивачу нарахована в межах максимального розміру пенсії, що відповідає десяти прожитковим мінімумам для осіб, які втратили працездатність.

Наведене свідчить про невиконання пенсійним органом усіх приписів рішення суду від 27.04.2023 у цій справі, адже у судовому рішенні констатовано, що позивач має право на отримання щомісячної надбавки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", у розмірі 2000,00 грн, а також на отримання пенсійних виплат з 01.02.2022 без обмеження їх максимального розміру.

Зменшення відповідачем розміру щомісячної доплати до пенсії за період з березня по листопад 2022 року та припинення її нарахування й виплати з грудня 2022 року має місце з огляду на невиконання пенсійним органом рішення суду у цій справі в частині зобов`язання виплатити ОСОБА_1 пенсію за спірний період без обмеження її максимального розміру.

Суд враховує, що правова визначеність, як спеціальна складова більш загального принципу верховенства права, передбачає правило остаточності рішень суду та гарантованість їх виконання.

Цей принцип був сформульований ще в Стародавньому Римі: "res judicata pro veritate habetur!" "судове рішення має прийматися за істину" (у більш вільному трактуванні формулюється так: "що вирішено вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Тож, остаточне рішення суду є обов`язковим до виконання до моменту зміни умов, за яких його ухвалено.

Європейський суд з прав людини у рішенні (щодо прийнятності скарги) від 03.06.2014 у справі "Великода проти України" (заява №43331/12) зауважив, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому.

Отже, зміна нормативно-правового регулювання окремого питання дійсно може мати наслідком втрату актуальності судового рішення, у якому суд розглянув питання застосування норми права, що у подальшому зазнала змін.

За обставин цього спору немає підстав стверджувати про правомірність дій пенсійного органу в частині зменшення позивачу щомісячної доплати до пенсії у період з березня по листопад 2022 року та припинення нарахування й виплати цієї доплати з грудня 2022 року, як і обмеження пенсійної виплати ОСОБА_1 максимальним розміром, оскільки у спірних відносинах не відбулось зміни законодавчих умов щодо здійснення відповідних нарахувань.

Відсутність у судовому рішенні вказівки на необхідність здійснення відповідних виплат після 01.02.2022 сама по собі не є підставою для припинення нарахування та виплати позивачу спірної доплати, адже такі дії відповідача суперечать вимогам чинного законодавства та обов`язковому судовому рішенню, що набрало законної сили.

Суд враховує, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в яких є держава в особі її компетентних органів, а тому, адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

За таких обставин, суд, у порядку здійснення судового контролю за виконанням суб`єктом владних повноважень рішення в адміністративній справі, вважає за необхідне зобов`язати відповідача подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у цій справі.

Визначаючись щодо строку, з настанням якого відповідач має подати суду звіт про виконання судового рішення, суд вважає за можливе зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 упродовж одного місяця з дати постановлення цієї ухвали суду.

При цьому суд виходить з того, що визначення строку для подання звіту про виконання судового рішення у силу частини першої статті 382 КАС України є дискреційним правом суду, а запропонований заявником десятиденний строк, на переконання суду, є недостатнім для вчинення відповідних дій відповідачем.

Таким чином, заяву ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 5, 14, 248, 256, 370, 372, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 у справі №440/3140/23 за позовом ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії упродовж одного місяця з дати постановлення цієї ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Кукоба