Справа № 295/4521/23
Суддя: Стрілецька О. В.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/4521/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді Стрілецької О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

14.04.2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №64400396 від 21.01.2023 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення в розмірі 3400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до зазначеної постанови він був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, а саме перевозив вантаж, який був ненадійно закріплений, не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в позові вказує, що Правил дорожнього руху не порушував і адміністративне правопорушення не вчиняв.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню. Вказує, що він був безпідставно зупинений працівниками поліції, факт порушення ним правил перевезення вантажу не підтверджений жодним доказом.

ОСОБА_1 зауважує, що його усна вимога надати відеодоказ вчинення ним адміністративного правопорушення, що слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, залишена поза увагою патрульних поліцейських. 23.01.2023 він звернувся до начальника Управління патрульної поліції у Житомирській області з письмовою заявою, в якій просив надати йому докази перевезення вантажу та його неналежного закріплення. Поштовою кореспонденцією отримав диск з відеозаписом, який здійснений на мобільний телефон патрульного поліцейського, відеозапис розпочинається з процедури винесення постанови про адміністративне правопорушення та не містить доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач вважає причину його зупинки патрульними поліцейськими безпідставною, вимогу пред`явлення для перевірки документів незаконною, а постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

ІІ. Процедура та позиції учасників розгляду справи

Ухвалою суду від 20.04.223 р. позовну заяву залишено без руху та надно позивачу строк для уснення недоліків.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 10.05.2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом, відкрито провадження та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористались наданим процесуальним правом і не подали до суду клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

25.05.2023 р. представник відповідача Яремчук Л. направила відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечувала (а.с. 25-28). В обґрунтування заперечень вказала, що постанова відносно ОСОБА_1 винесена правомірно. Вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена із дотриманням всіх встановлених чинним законодавством України вимог та без порушення прав та законних інтересів позивача.

Зауважила, що позивач керував транпортним засобом марки «Мерседес-Бенц Спринтер» з причіпом, вантаж був прикріплений ненадійно, а в подальшому на вимогу патрульного поліцейського не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії.

На підтвердження викладених доводів представник відповідача надала суду компакт-диск з відеозаписом з мобільного телефону інспектора поліції (а.с. 29).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що обставини, викладені позивачем в позові, не відповідають дійсності, натомість ОСОБА_1 намагається уникнути від адміністративної відповідальності .

Крім того, представник ОСОБА_2 просить залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови, оскільки постанова винесена 21.01.2023 р., її копію позивач отримав засобами поштового зв`язку 07.02.2023 року, до суду з позовом звернуся лише 14.04.2023 року.

Інших заяв по суті справи не надходило.

ІІІ. Законодавство, що підлягає застосуванню

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як визначено ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

IV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду

Судом встановлено, що 21.01.2023 р. інспектор роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Гетьман Б.М. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6440396, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та відносно нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.5).

Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 21.01.2023 р. о 22:15 год, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес Бенц Спринтер 311» з причіпом, в смт Черняхів по вул. Володимирській, 6, перевозив вантаж, який був ненадійно закріплений, а також не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Від отримання копії постанови ОСОБА_1 відмовився.

23.01.2023 р. ОСОБА_1 направив заяву на ім`я начальника Управління патрульної поліції у Житомирській області з вимогою надати відеодокази підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення (а.с.7).

16.02.2023 р. Управління патрульної поліції у Житомирській області направило засобами поштового зв`язку лист №Ч-28/41/28/02-2023, зі змісту якого вбачається, що під час перевірки за заявою ОСОБА_1 встановлено, що дії патрульних поліцейський відповідають вимогами чинного законодавста та направлено відеозапис з мобільного телефону (а.с.8-9).

Разом з відзивом на позовну заяву відповідач надав суду компакт-диск, на якому записані два відеофайли, запис здійснений з власного мобільного телефона поліцейського.

Дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеофайли, судом встановлено наступне.

Оглянувши один з наданих представником відповідача відеофайлів, судом встановлено, що відеозапис розпочинається з моменту складання постанови у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, на даному записів взагалі відсутні транспортний засіб позивача, його обличчя, на відеозаписі відображена частина обличчя однієї особи, яка нібито складає постанову про адміністративне правопорушення, зі змісту розмови не вбачається за можливе в повному обсязі відтворити її зміст, тобто зі змісту оглянутого відеозапису не вбачається за можливе встановити, що він стосується обставин, викладених в оспорюваній постанові.

Інший відеозапис, записаний на компакт-диску, не придатний до відтворення взагалі.

Отже, судом встановлено, що відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення саме позивачем адміністративних правопорушень, викладених в оспорюваній постанові.

Крім того, згідно доводів представника відповідача, які наведені у відзиві на позовну заяву, наданий відеозапис здійснений на власний мобільний телефон патрульного поліцейського, що не відповідає вимогам Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18.12.2018 року.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, містить вичерпний перелік пристроїв, за допомогою яких працівникам поліції надано право проводити відеофіксацію, зокрема, дозволеними є портативні відеореєстратори, закріплені на форменно одязі поліцеського, встановлені відеорестратори на службових транспортних засобах, стаціонарні відеокамери, встановлені цілодобово. В даному переліку відсутні такі пристрої фото- чи відеофіксації як «мобільні телефони» чи «смартфони».

Отже, зазначена Інструкція не надає право поліцейським здійснювати відеофіксацію порушень Правил дорожнього руху чи процедуру розгляду адміністративних справ власними мобільними телефонами.

Всі прилади відеофіксації, зокрема, такі як портативні відеореєстратори на форменому одязі поліцейського чи відеореєстратори на службових транспортних засобах, мають бути виключно службовими. Всі відеозаписи мають належно реєструватися, зберігатися, видаватися лише під розписку у спеціальних журналах та використовуватись виключно у службових цілях.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача у відзиві на позовну заяву на відсутність на законодавчому рівні заборони на здійснення фіксування адміністративного правопорушення на мобільний пристрій патрульного поліцейського, оскільки надані відповідачем із власного мобільного телефону відеозаписи не можуть бути належними доказами у справі, а відповідно до ст. 19 Конституції України патрульний поліцейський, як службова особа, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому відповідач не був позбавлений можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, однак такою можливістю не скористався.

Таким чином, наданий відповідачем відеозапис не може бути визнаний судом як належний доказ, оскільки його змістом не підтверджується факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, відеозапис з особистого смартфону взагалі є недопустимим доказом порушень Правил дорожнього руху.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що всупереч вимогам ст. 283 КУпАП, в оспорюваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутнє посилання на докази - фотознімки чи відеозаписи, які підтверджують вчинення адімністративного правопорушення, що відповідно до положень ст. 77 КАС України унеможливлює посилання на нього суб`єктом владних повноважень, як на доказ правомірності свого рішення.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які можуть бути прийняті судом на підтвердження того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, а наданий відповідачем відеозапис не містить відомостей про обставини вчинення адміністративних правопорушень, не підтверджує факти їх вчинення, позивач заперечує факт порушення Правил дорожнього руху, тому суд вважає, що відповідач не довів правомірність свого рішення, що є його обов`язком відповідно до ст. ст. 77, 78 КАС України, а відтак суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 126 КУпАП, а винесена інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Гетьманом Б.М. постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Водночас, суд не бере до уваги клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, оскільки дане питання вирішувалось суддею під час відкриття провадження у справі, позивачу поновлений строк звернення до суду з позовом.

Крім того, суд наголошує, що відповідач, як учасник судового провадження, не наділений процесуальними повноваженнями, надавати оцінку своєчасності звернення до суду з позовом та поважності причин, на які посилається позивач, для поновлення такого строку, що є виключно дискрецією суду.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 251, 283 КУпАП, ст. ст. 42, 43, 77, 242-246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задоволити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6440396 від 21.01.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, складену інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Гетьманом Б.М., за ч. 2 ст.126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач:

Управління патрульної поліції у Житомирській області, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Покровська, 96, .

Суддя О.В. Стрілецька