Справа № 280/1199/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

18 липня 2023 року Справа № 280/1199/20
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Кисіль Р.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Плужника Максима Валерійовича, про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2020 у справі №280/1199/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2020 по справі №280/1199/20, яке набрало законної сили 30.09.2020, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.01.2018 основного розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити пенсію, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року, з урахуванням раніше виплачених коштів; визнані дії Головного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області щодо виплати ОСОБА_1 перерахованої пенсії за вислугу років з 05.03.2019 до часу звернення із адміністративним позовом щомісячно в розмірі 75% перерахованої пенсії, протиправними; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців. осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", частини 17 статті 43 та частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", провести з 01.01.2018 перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 100% суми підвищення пенсії, однією сумою з урахуванням раніше виплачених коштів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Крім того, стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 630 гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

14.06.2023 позивачу видані виконавчі листи на виконання зазначеного рішення суду.

Постановами державного виконавця від 29.06.2023 були відкриті виконавчі провадження №72112752 та №72112723 щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

18.07.2023 засобами системи «Електронний суд» від позивача до суду надійшла заява про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2020 у справі №280/1199/20.

У зазначеній заяві позивач просить: поновити строк на звернення до суду із цією заявою; звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 88 КАС України; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2020 у справі №280/1199/20, а саме: щодо невиплати суми заборгованості з виплати пенсії позивачу за період з 01.01.2018 по 29.09.2020 в сумі 91317,95 грн, нарахованої на підставі зазначеного судового рішення; постановити окрему ухвалу про виявлення під час розгляду заяви порушення закону, яку довести до відома суб`єкта владних повноважень відповідача, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; зобов`язати відповідача повідомити Запорізький окружний адміністративний суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, у визначений законодавством строк.

За приписами ч.ч. 1-5 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Заява не відповідає вимогам п. 9 (щодо долучення документа про сплату судового збору) ч. 2 ст. 383 КАС України.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до вимог статті 2 вказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" врегульовано, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

При цьому, подана у цій справі в порядку статті 383 КАС України заява до встановленого частиною 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" вичерпного переліку заяв за подання яких судовий збір не справляється, не відноситься.

З огляду на системний аналіз викладених положень, на позивача покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду як процесуальним законодавством, так і Законом України "Про судовий збір".

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.06.2019 по справі №807/220/18 та у постанові від 25.06.2020 по справі № 0240/2226/18-а.

Суд зазначає, що п.п. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачена сплата судового збору за подання заяв, пов`язаних із виконанням судових рішень, у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за подання заяви в порядку виконання судового рішення.

Станом на 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2684,00 грн., що визначено в ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік".

Суд зазначає, що за подання до суду заяви у порядку ст. 383 КАС України сума судового збору складає 805,20 грн. (0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Щодо посилання заявника на приписи ст. 8 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для його звільнення від сплати такого збору, суд зазначає, що в силу приписів частини першої цієї норми основою для застосування судом цієї норми є визначення судом майнового стану сторони. Разом з тим до заяви не додано жодного доказу, з якого можна встановити майновий стан заявника (рівень його доходів та витрат). Відповідно, посилання заявника на приписи ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є необґрунтованими.

Крім того, суд зазначає, що зі змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що про допущену відповідачем бездіяльність щодо невиплати суми заборгованості по пенсії та її розмір позивачу було достовірно відомо ще в грудні 2020 року (лист відповідача від 17.12.2020 №11218-10073/М-02/8-0800/20), при цьому інших обставин невиконання судового рішення ніж ті, які викладені у листі відповідача від 17.12.2020 №11218-10073/М-02/8-0800/20, лист відповідача від 29.06.2023 №10194-9012/М-02/8-0800/23 не містить.

Частиною 4 статті 383 КАС України передбачено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Таким чином, строк для подання заяви у порядку цієї статті, який є скороченим, починає перебіг від дня, коли особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду певних рішень, вчинення ним дій чи допущення бездіяльності, які така особа просить визнати протиправними у відповідній заяві або ж - порушення відповідачем її прав, підтверджених рішенням суду, в інший спосіб.

Частиною 1 статті 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Дослідивши заяву позивача, копії документів, долучених до неї, судом встановлено, що про порушення прав щодо невиконання рішення суду позивач дізнався з листа відповідача від 17.12.2020 №11218-10073/М-02/8-0800/20, про що він особисто вказав в заяві.

Із заявою про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання зазначеного рішення суду заявник звернувся лише 18.07.2023 року (дата надходження заяви до суду засобами системи «Електронний суд»), тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого ст. 383 КАС України.

Суд зауважує, що заявник не надав суду доказів того, що він вчиняв протягом 2021-2022 років всі необхідні дії, які свідчать про бажання реалізації його процесуальних прав з метою їх захисту в межах строків встановлених процесуальним законом або їх поновлення.

В свою чергу звернення позивача до суду за отриманням виконавчих листів по даній справі в травні 2023 року та відкриття виконавчих проваджень на виконання судового рішення в червні 2023 року, на які позивач посилається в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду із цією заявою, не спростовують факту обізнаності позивача з грудня 2020 року з неповним виконанням відповідачем судового рішення (обізнаний про цей факт з листа відповідача від 17.12.2020 №11218-10073/М-02/8-0800/20).

Правила статей 122, 123 КАС України щодо строків звернення до адміністративного суду та наслідків їх пропущення є загальними, та підлягають застосуванню у випадку звернення до суду із адміністративним позовом, а не з заявою в порядку статті 383 КАС України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.07.2022 по справі №295/9823/21).

Отже, в даному випадку позивачем не додержаний строк звернення до суду із цією заявою, визначений ч. 4 ст. 383 КАС України.

Із урахуванням наведеного суд констатує, що подана у порядку ст. 383 КАС України заява не відповідає вимогам, визначеним ч. 2, ч. 4 ст. 383 КАС України, оскільки судовий збір за подання заяви не сплачений (докази незадовільного майнового стану заявника суду не надані) та недодержаний строк звернення до суду із заявою щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача.

Суд зазначає, що ст. 383 КАС України не передбачає можливості залишення заяви без руху, а визначає єдиний можливий варіант дій суду повернення заяви (ч. 5 ст. 383 КАС України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 243, 248, 383 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Плужника Максима Валерійовича, про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.04.2020 у справі №280/1199/20 - повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали направити представнику заявника засобами системи «Електронний суд». Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. ст. 292-297 КАС України, з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Суддя Р.В. Кисіль