Справа № 540/7280/21
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/7280/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

секретаря Приходько А.В.,

за участю сторін:

від позивача Задорожний О.В.,

від відповідача Копиця С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання "Завод крупних електричних машин" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання "Завод крупних електричних машин" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №2 від 03.11.2021 року та №2 від 03.11.2021 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що за наслідками позапланової виїзної перевірки, складений акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВО «Завод Крупних Електричних Машин» з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах - жовтень 2020 року, березень, квітень 2021 року № 2938/21-22-07-02/41304819 від 03.08.2021 . В подальшому відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення №2 від 03.11.2021 року та №2 від 03.11.2021 року.

Представник позивача зазначає, що з оскаржуваними ППР позивач категорично не згоден та висновками акту перевірки як такими, що суперечать як законодавству України, так і фактичним матеріалам справи.

В обґрунтування правової позиції представник позивача зазначає, що термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки сплинув ще 23.07.2021, а тому неможливо було його продовжити (з огляду на завершення перевірки) після завершення перевірки 26.07.2021, оскільки в цьому разі після спливу строку перевірки можливо було лише призначити нову позапланову виїзну перевірку, а наказ про призначення нової позапланової виїзної перевірки не видавався. Похідним від проведення перевірки поза межами її призначення є те, що запити інспектора податкової Задачиної О.В., про надання документів від 26.07.2021 №3, від 27.07.2021 №4 надавалися вже після закінчення перевірки, а отже як самі так і відповіді на них згідно ст. 74 КАСУ є неналежними та недопустимими доказами і не можуть враховуватися при прийняті юридично значимих рішень, в тому числі і за наслідками розгляду заперечень та судового розгляду. Відтак, просить в порядку ст. 74 КАСУ визнати недопустимими доказами всі докази, які були отримані після завершення перевірки, тобто після 23.07.2021р. З огляду на імперативні приписи п. 86.1 ПКУ інформація та документи, не зазначені в Акті перевірки не належать до «матеріалів перевірки», у зв`язку з чим лист - відповідь ТОВ «Автолав» (вх. від 05.10.2021 № 233227/6) до якої долучений договір - заявку №1 від 22.03.2021 з перевізником ТОВ «Ідея-Груп» та наданих ТОВ «Автолав» «Акт приемки электрооборудвания в ремонт» та замовлення №027815, №0270814 э недопустимими доказами.

Представник позивача вказує, що документи між іншими двома юридичними особами взагалі не мають відношення до позивача, оскільки позивач не може нести відповідальність за оформлення документів третіми особами.

Покликаючись на висновки Верховного Суду, представник позивача вказує, що не істотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. Також представник позивача вказує, що сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помітки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Відтак, на переконання представника позивача, оскільки документи не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо, то висновки Акту перевірки щодо описки в позначенні населеного пункту (тобто, навіть не в назві населеного пункту, а саме в його позначенні) не є підставою для невизнання господарської операції.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач зазначив, що з доводами викладеними в адміністративному позові не погоджується.

Представник відповідача наполягає на тому, що продовжуючи строк проведення перевірки з 26.07.2021 року терміном на 2 робочих дні, відповідачем дотримано норми податкового законодавства, що визначені статтею 78 ПК України.

У відзиві зазначено, що аналізуючи норми податкового законодавства, при винесені оскаржуваних повідомлень-рішень, контролюючим органом правомірно враховано наявність такої відповіді.

Представник відповідача зазначає, що TOB НВО «ЗКЕМ» в наданих запереченнях на акт перевірки, підтверджує факт описки в первинних документах стосовно назви населеного пункту навантаження - м. Українка, а не смт. Українка, як це зазначено в ТТН, при цьому Позивач стверджує, що завантаження відбулось за іншою адресою в м. Українка та транспортом іншого підприємства.

Також представник відповідача вказує, що внесення змін до договору поставки №210319/01 від 22.03.2021 року після його виконання не відповідає звичаям ділового обороту, адже укладений договір припиняється його виконанням. Відповідно до п. 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Проаналізувавши надану до перевірки товарно-транспортну накладну від 23.03.2021 р. №2303/2, встановлено порушення вищевказаних Правил перевезень №363, так як не заповнено ТТН в частині розділу вантажно-розвантажувальних операцій, а саме часу щодо прибуття, вибуття та простою під операціями навантаження та розвантаження, відсутній підпис водія ОСОБА_1 . Щодо отримання вантажу - відсутнє прізвище, ім`я, по-батькові відповідальної особи в розділі вантажно - розвантажувальних операцій, що не дає можливості ідентифікувати особу, яка відповідальна за навантаження та розвантаження. Враховуючи основний вид діяльності виконавця послуг, в сукупності наявності дефектів у товарно-транспортних накладних, виключає можливість на підставі зазначених документів, ідентифікувати осіб та транспортні засоби, які брали участь у здійсненні цих господарських операцій.

Також у відзиві вказується, що сукупність виявлених під час перевірки суттєвих помилок в первинних документах, виключає можливість підтвердити реальність здійснення господарської операції.

Представником позивача подана відповідь на відзив, в якій позивач підтримує адміністративний позов та доводи викладені у відзиві вважає необґрунтованими.

Представником відповідача подані заперечення на відповідь на відзив.

Сторонами подані письмові пояснення.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 13.12.2021 року.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року вирішено перейти до розгляду адміністративної справи № 540/7280/21 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 17 січня 2022 року о 09:00 год. в приміщенні Херсонського окружного адміністративного суду за адресою: м. Херсон, вул. Філатова, 29. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Згідно з розпорядженням Верховного Суду №11/0/9-22 від 18.03.2022 року, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та віднесено на Одеський окружний адміністративний суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справі між суддями від 23.03.2023 року справу №540/7280/21 передано для розгляду головуючому судді Марину П.П.

Ухвалою суду від 28.03.2023 року прийнято до провадження справу №540/7280/21. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 23.05.2023 року продовжено строк підготовчого провадження у справі до тридцяти днів.

Ухвалою суду від 05.06.2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 07.07.2023 року проголошено вступну та резолютивну часини рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче об`єднання «Завод крупних електричних машин» () зареєстровано 27.04.2017 року, реєстраційний номер 0002467. Основний вид діяльності - КВЕД: 27.11 виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів.

Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України прийнято наказ від 14.07.2021 року №739-ж1 «Про проведення відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки TOB НВО «Завод Крупних Електричних Машин» (код 41304819)», яким визначено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ НВО «Завод Крупних Електричних Машин» (код 41304819, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Фабрична, буд. 6-В) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах - жовтень 2020 року, березень, квітень 2021 року. Дата початку перевірки: 19.07.2021, тривалість перевірки: п`ять робочих днів.

Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8, п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11 ст. 200, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) прийнято наказ від 26.07.2021 р. №784-ж1, яким визначено продовжити строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ НВО «Завод Крупних Електричних Машин» (код 41304819), яка розпочата відповідно до наказу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 14.07.2021 №739-ж1, з 26 липня 2021 року терміном на 2 робочих дні.

За результатом проведення позапланової виїзної перевірки TOB НВО «Завод Крупних Електричних Машин» Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт перевірки від 03.08.2021 року №2938/21-22-07-02/41304819, у висновках якого податковим органом встановлено порушення ТОВ НВО «Завод Крупних Електричних Машин»:

п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, ст. 200 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 466941 грн, у тому числі по періодам:

березень 2021 року на суму 436463,00 грн, травень 2021 року на суму 30478,00 грн.

п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, ст. 200 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення на суму 193059,00 грн. в т.ч. за травень 2021 року на суму 193059,00 грн.

ТОВ НВО «Завод Крупних Електричних Машин» подано заперечення та додаткові документи і пояснення на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки.

За результатом розгляду заперечень, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі повідомлено позивача листом від 29.10.2021 №19274/6/21-22-07-02-14 «Про результати розгляду заперечень» про те, що враховуючи результати перевірки та беручи до уваги те, що доводи платника податків не спростовують висновків акту перевірки, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі висновки виклало в наступній редакції:

За результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ НВО «ЗКЕМ» встановлено порушення:

п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п.п. е) п.200.1, п.200.1 ст. 200 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 466941 грн, у тому числі по періодам:

березень 2021 року на суму 436463,00 грн, травень 2021 року на суму 30478,00 грн.

п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.п. е) п. 200.1, п. 200.1 ст. 200 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення на суму 193059,00 грн. в т.ч. за травень 2021 року на суму 193059,00 грн., в тому числі за травень2021 року на суму 193059 грн.

На підставі акту перевірки, з урахуванням заперечень на акт перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№2 від 03.11.2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за звітний період травень 2021 на суму 193059 грн;

№2 від 03.11.2021 року, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 583 676,25 грн, в т.ч. 466941 грн податкове зобов`язання та 116735,25 грн - штрафна санкція.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду відступила від висновків Верховного Суду, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) та сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Тому, питання дотримання відповідачем процедури призначення перевірки є істотним для правильного вирішення справи.

Отже, суд зазначає, що рішення органів податкового контролю не можуть ґрунтуватися на матеріалах перевірок, проведених з порушенням встановлених законом підстав, а прийняті на підставі таких перевірок рішення органів податкового контролю підлягають скасуванню, дійшов обґрунтованих висновків щодо протиправності прийнятих на підставі висновків проведеної з порушенням законних підстав перевірки та їх скасування.

Разом з тим, в даній справі суд не повинен обмежуватись лише дослідженням дотримання відповідачем процедурних питань, оскільки предметом розгляду в даній справі є встановлення правомірності прийнятих відповідачем на підставі акту перевірки №2938/21-22-07-02/41304819 від 03.08.2021 року податкових повідомлень-рішень №4559/15-32-09-03-29 від 03.03.2021 року.

Так, пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В силу підпункту 75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу "витягнутої руки", крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.5-1, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, а саме якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень;

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 10 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 2 робочих дні, інших платників податків - не більш як на 5 робочих днів. (п. 82.2 ст. 82 ПК України).

Як вже встановлено судом, документальної позапланова виїзна перевірка TOB НВО «Завод Крупних електричних Машин» призначена відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 14.07.2021 року №739-ж1 терміном 5 робочих днів з 19.07.2021 року.

Тобто останнім днем перевірки відповідно до зазначеного наказу є 23.07.2021 року.

Наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 26.07.2021 року №784-ж1 продовжено строк проведення перевірки на 2 дні з 26.07.2021 року.

Між тим, 24 та 25 липня 2021 року були вихідними днями.

Доводи представника позивача щодо протиправності дій відповідача, які полягають у видачі наказу про продовження строку перевірки не в останній день 23.07.2021 року, а 26.07.2021 року є необґрунтованими, оскільки наказ про продовження строку перевірки прийнято в перший робочий день наступний за останнім днем перевірки, яка здійснювалась на підставі попереднього наказу.

Також слід зазначити, що наказом від 26.07.2021 року перевірку продовжено на 2 дні, тобто в межах строку, встановленого статтею 82.2 статті 82 ПК України для її продовження.

Необґрунтованими є доводи представника позивача щодо протиправності дій відповідача, які полягають у тому, що відповідачем враховано інформацію отриману від ТОВ «Автолав» (вх. від 05.10.2021 № 233227/6) до якої долучений договір-заявку №1 від 22.03.2021 з перевізником ТОВ «Ідея-Груп» та наданих ТОВ «Автолав» мовою оригіналу: «Акт приемки электрооборудвания в ремонт» та Заказ №027815, Заказ №0270814, оскільки документи отримано під час адміністративного оскарження акту перевірки та інформація про отримані документи зазначено у висновку про розгляд заперечень, який отримано позивачем та не суперечить чинному законодавству.

При цьому, слід зазначити, що до заперечень на акт перевірки позивачем додані докази отримані після складання акту перевірки, які враховані відповідачем під час їх розгляду.

Щодо податкових повідомлень - рішень, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1.ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно підпункту 134.1.1. ст.134.1 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п.135.1. ст.135 ПК України).

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.14.1.156. ст.14 ПК України)

Відповідно до п.198.1-198.3 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

За визначенням підпунктів 14.1.18 та 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Не підлягає бюджетному відшкодуванню сума від`ємного значення, до розрахунку якої включено суми податку, сплачені отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг, які використані або будуть використані в операціях з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості. Суми такого від`ємного значення зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду до її повного погашення податковими зобов`язаннями;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.п. 200.7, 200.8 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» надано визначення наступних понять: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Дана правова позиція суду відповідає, зокрема, висновкам Верховного Суду яка викладена у постановах від 28 травня 2021 року по справі 819/357/16, від 31.05.2021 року по справі № 802/2103/15-а.

Як вже встановлено судом, за результатом позапланової виїзної перевірки ТОВ НВО «ЗКЕМ» встановлено порушення:

п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п.п. е) п.200.1, п.200.1 ст. 200 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 466941 грн, у тому числі по періодам:

березень 2021 року на суму 436463,00 грн, травень 2021 року на суму 30478,00 грн.

п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.п. е) п. 200.1, п. 200.1 ст. 200 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення на суму 193059,00 грн. в т.ч. за травень 2021 року на суму 193059,00 грн., в тому числі за травень 2021 року на суму 193059 грн.

Такого висновку податковий орган дійшов з оглядну на не підтвердження реальності здійснення господарських операцій на суму ПДВ 660 000, грн між TOB НВО «ЗКЕМ» як покупцем та ТОВ НВП «Союзтранссервіс» () як постачальником за договором поставки № 210319/01 від 22.03.2021р.

Між ТОВ «НВП Союзтранссервіс» (постачальник) та ТОВ «НВО «Завод крупних електричних машин» укладено договір поставки №210319/01 від 22.03.2021 року, предметом якого є постачання продукції виробничо-технічного призначення в кількості та номенклатурі, передбачених сторонами у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.п. 3.1 - 3.5 Договору поставка товару за цим договором здійснюється у відповідності з правилами Інкотермс у редакції 2010 року. Товар поставляється у строки та на умовах, узгоджених сторонами в доданих Специфікаціях. Відвантаження товару здійснюється у строки, узгоджені обома сторонами. Датою постачання товару є дата в товарно-транспортній накладній про передачу товару покупцю. Разом з партією товару постачальник зобов`язується передати покупцю наступні документи: рахунок-фактура, ТТН, супровідна документація на електродвигун.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що якість товару, який поставляється по дійсному договору, повинно відповідати діючим стандартам чи технічним умовам на даний вид товару, вказаним у Специфікаціях до цього договору, та підтверджується сертифікатом якості заводу - виробника.

Відповідно до специфікації №1 від 22.03.2021 року сторони домовились про постачання товару у кількості, номенклатурі та по цінам, вказаним нижче:

якір електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6УІ (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв) - кількість 2 шт., ціна - 495000,00 грн (без НДС), сума без НДС (990000,00 грн), код ТН ЗЕД - ;

магнітна система електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6УІ (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв) - 2 шт., ціна 1 шт. - 825000,00 грн, сума без НДС - 1650000,00 грн, код ТН ЗЕД - ;

підшипниковий вузол електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6УІ (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв) - 4 шт., ціна 1 шт - 165000,00 грн; сума без ПДВ - 660000,00грн.

вузли електродвигуна призначені для збирання електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6УІ (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв).

Умови постачання: FCA (Інкотермс 2010) мовою оригіналу «Киевская область, пос. Украинка, улица Промышленная, 25.

23.03.2021 року представниками ТОВ «НВП «Союзтрансервіс» та ТОВ НВО «ЗКЕМ» складено акт приймання - передачі №1 від 23.03.2021 року, відповідно до якого постачальники передає у м. Українка, Київська область, вул. Промислова, 29, а постачальник приймає:

якір електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6УІ (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв) - кількість 2 шт., ціна - 495000,00 грн (без НДС), сума без НДС (990000,00 грн), код ТН ЗЕД - ;

магнітна система електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6УІ (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв) - 2 шт., ціна 1 шт. - 825000,00 грн, сума без НДС - 1650000,00 грн, код ТН ЗЕД - ;

підшипниковий вузол електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6УІ (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв) - 4 шт., ціна 1 шт - 165000,00 грн; сума без ПДВ - 660000,00грн.

Також 23.03.2021 року складено видаткову накладну №РН-0000019.

Відповідно до Офіційний правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) FCA Франко-перевізник (... назва місця призначення), група, в рамках якої продавець зобов`язаний доставити товар перевізнику, призначеному покупцем ("F"-терміни - FCA, FAS і FOB).

Згідно з п. 9.2 Правил "F"-терміни вимагають від продавця доставки товару для перевезення відповідно до вказівок покупця. Питання пункту такої доставки за умовами FCA викликало утруднення через широке різноманіття обставин, що можуть торкатися договорів, укладених у відповідності з цим терміном. Так, товар може бути завантажений на транспортний засіб, надісланий покупцем, щоб забрати товар з площ продавця; в іншому випадку товар може потребувати відвантаження з транспортного засобу, наданого продавцем для доставки товару на термінал, названий покупцем. Інкотермс-2000 враховують ці варіанти, передбачаючи, що у випадку, коли місцем, названим у договорі в якості місця доставки, є площі продавця, поставка є завершеною, и товар завантажений на транспортний засіб, наданий покупцем, а в інших випадках - коли товар наданий у розпорядження покупця без розвантаження з транспортного засобу продавця.

Пунктом Б.10 Правил передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити всі витрати та збори, пов`язані з одержанням документів або еквівалентних їм електронних повідомлень, згаданих у статті А.10, а також відшкодувати витрати, понесені продавцем у зв`язку з наданням покупцю допомоги у відповідності із згаданою статтею.

Термін "франко-перевізник" означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

Цей термін може бути застосований незалежно від виду транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення.

Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі.

Між ТОВ «НВО «ЗКЕМ» (замовник) та ТОВ «АВТОЛАВ» укладено договір №210115/1ТРЭ транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні від 15.01.2021 року, предметом договору є організація доставки вантажів в міжнародному сполученні, з залученням для здійснення перевезень третю особу на підставі договору, укладеного між експедитором та третьою особою.

22.03.2021 року складено заявку №16 до договору №200120 від 20.01.2020 р. транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом Київська область, селище Українка - Дніпро. Маршрут перевезення - Київська область, селище Українка - Дніпро. Дата та час завантаження Київська область, селище Українка, вул. Промислова, 25 23/03/2021 р. Час прибуття - 13.00. Найменування вантажу якір електродвигуна - кількість 2 шт., магнітна система електродвигуна - 2 шт., підшипниковий вузол електродвигуна - 4 шт.

До перевірки ТОВ «НВО «ЗКЕМ» надано ТТН №2303/1 від 23.03.2021 року, відповідно до якої вантаж - електродвигун у кількості 2 шт. перевозиться з пункту навантаження Київська область, пос. Українка, вул. Промислова, 25 в пункт розвантаження м. Дніпро, вул. Каштанова,35, прохідна Інтертайп.

24.03.2021 року складено акт надання послуг №17, про те, що виконавцем ТОВ «Автолав» були виконані наступні роботи - автотранспортні перевезення грузів авт. транспорт п. Українка, Київська область - м. Дніпро, в т.ч. експедиторська винагорода Сканія НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Також, між ТОВ «НВО «ЗКЕМ» (замовник) та ТОВ «УКРСПЕЦСЕРВІС» (підрядник) укладено договір №34/1/2020//200420/01 від 20.04.2020 року, предметом якого є виконання ремонту електрообладнання та виготовлення запасних частин до електрообладнання.

Відповідно до Специфікації №3 від 22.03.2021 року сторони погодили наступний перелік товару, що підлягає виготовленню та постачанню замовнику згідно умов договору: електродвигун постійного струму П2ПМ-450-132-6У3 (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв.) у кількості 2 штук, термін виконання 45 календарних днів, ціна за одиницю без ПДВ 83300,00 грн, сума без ПДВ - 166600,00 грн.

Як вбачається з листа ТОВ «НВО «ЗКЕМ» від 23.03.2021 року вих.№210323/01 адресованого ТОВ «Укрспецсервіс», позивач просив оформити пропуск для в`їзду на територію підприємства ТОВ «Укрспецсервіс» для розвантаження електродвигунів П2ПМ-450-132-6У1 у кількості 2 шт. Дата прибуття 24.03.2021 р., в`їзд 14.00. Автомобіль Сканія державний знак НОМЕР_1 , причеп НОМЕР_2 , водій - ОСОБА_1 .

Відповідно до акту приймання електрообладнання в ремонт ТОВ «Укрспецсервіс» від березня 2021 року від замовника «ЗКЕМ» прийнято електродвигун П2ПМ-450-132-6У1 (замовлення 027815), електродвигун П2ПМ-450-132-6У1 (замовлення 027816).

В подальшому, 01.06.2021 року до договору підряду №34/1/2020//200420/01 від 20.04.2020 року укладено додаткову угоду №1 відповідно до якої внесено зміни та викладено найменування в Специфікації №3 від 22.03 Договору підряду №34/1/2020//200420/01 від 20.04.2020 року в наступній редакції: найменування - збирання та випробування електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6У3 (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв.), кількість 2 шт.

Також 08.06.2021 року складено акт №62 здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) до договору №34/1/2020//200420/01 від 20.04.2020 року, відповідно до якого ТОВ «Укрспецсервіс» в повному обсязі виконано послуги зі збирання та випробування електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6У3 (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв.), кількість 2 шт. та акт прийому - передачі №34/1/2020//200420/01 від 08.06.2021 року про передачу 2х електродвигунів П2ПМ-450-132-6У1 (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв.).

На підтвердження реалізації зазначених вище двигунів представником позивача надано договір №2102.05 від 21.02.2021 року, укладений між ТОВ «НВО ЗКЕМ» та ТОВ НВП «Преобразователь-комплекс», специфікацію №1 від 17.02.2021 року, видаткову накладну №17 від 09.06.2021 року, ТТН від 09.06.2021 року №0906/2, податкові накладні №1 від 03.03.2021 року, №1 від 31.05.2021 року, №4 від 09.06.2021 року, платіжні доручення.

Щодо зауважень податкового органу до змісту первинних документів.

Як вже встановлено, в специфікації №1 від 22.03.2021 року сторони домовились про постачання товару. Умови постачання: FCA (Інкотермс 2010) мовою оригіналу «Киевская область, пос. Украинка, улица Промышленная, 25.

Ця з адреса зазначена і в таких документах: акт приймання - передачі №1 від 23.03.2021 року, заявці №16 до договору №200120 від 20.01.2020 р. транспортного експедирування вантажів автомобільним транспортом, ТТН №2303/1 від 23.03.2021 року, складено акт надання послуг №17 від 24.03.2021 року.

Так, податковим органом зазначено, що в Київській області немає селища Українка, а є місто.

Також податковим органом зазначено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою:

- Київська обл., Обухівський район, м. Українка, вулиця Промислова, будинок 25 власником об`єкту загальною площею 339 кв. м на праві приватної власності є ТОВ «ІНТЕРЗЕРНОКОМ»( ). Аналіз зареєстрованих ТОВ «ІНТЕРЗЕРНОКОМ» податкових накладних в ЄРПН свідчить про те, що з моменту придбання у власність (з 19.03.2019) по дату проведення перевірки, підприємство не реєструвало податкових накладних на адресу ТОВ НВП «Союзтранссервіс» за оренду (суборенду) приміщень (за адресою: Київська обл., Обухівський район, м. Українка, вулиця Промислова, будинок 25), що засвідчує відсутність взаємовідносин між ними. Таким чином, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) не обліковується власником за адресою - АДРЕСА_1 , а тому не може виступати в якості орендодавця.

В свою чергу, представником позивача надано як до заперечень на акт перевірки так і до адміністративного позову додано лист ТОВ «НВО «Союзтрансервіс» від 05.10.2021 року №123/1, в якому зазначено, що по договору поставки №210319/01 від 22.03.2021 року помилково було написано місце навантаження товару - АДРЕСА_2 . Слід вважати фактичним місцем навантаження товару - Київська область, м. Українка, вул. Промислова, 29. Приміщення за адресою: АДРЕСА_1 використовується підприємством на підставі договору оренди технічного приміщення від 01.03.2021 року з ФОП ОСОБА_2 . Для виправлення вищевказаної технічної описки направляється додаткова угода до договору поставки №210319/01 від 22.03.2021 року.

Також в листі ТОВ «АВТОЛАВ» від 05.10.2021 р. №2/10 на лист ТОВ «НПО «ЗКЕМ» повідомлено, що водій ОСОБА_1 (посвідчення № НОМЕР_4 від 07.11.2008р.) здійснював отримання та доставку вантажу за заявкою №16 від 22.03.2021 р. до Договору №200120 від 20.01.2020 р. та маршрутом м. Українка, вул. Промислова. 29 Київська обл. - м. Дніпро 23.03.2021 року. Автомобіль Сканія НОМЕР_1 з причіпом НОМЕР_9 для надання транспортних послуг за даною заявкою наймався у ТОВ «Ідея-Група» та Договором-заявкою №1 від 22.03.2021 р.

Також зазначено, що в заявці №16 від 22.03.2021 р. до Договору №200120 від 20.01.2020 р. замість м. Українка було помилково вказано пос. Українка, а також помилково було написано вул. Промислова. 25, замість правильного вул. Промислова. 29 Для виправлення даної технічної описки між підприємствами укладено додаткову угоду до Договору № 200120 від 20.01.2020 р. Для підтвердження викладеного вище додаємо данні GPS-моніторингу пересування вищевказаного автомобіля.

Отже, в усіх товаросупровідних документах щодо транспортування вантажу 23-24.03.2021 року станом на день вчинення господарської операції, зазначена адреса, за якою ані позивач, ані контрагенти господарську діяльність не здійснювали.

Щодо даних GPS-моніторингу пересування автомобіля, суд зазначає, що жодних доказів на підтвердження права власності або користування вантажним автомобілем Сканія НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ані ТОВ «Автолав», ані ТОВ «Ідея-Група» матеріали справи не містять, як і доказів улаштування GPS-навігатора в зазначеному автомобілі.

Разом з тим, в акті перевірки встановлено, що за даними обліку РСЦ ГСЦ МВС в Херсонській області (відповідь від 03.08.2021 №31/21/7- 2097 на запит контролюючого органу від 22.07.2021 №6446/5/21-22-07-02-13) стосовно ідентифікації транспортного засобу з зазначенням характеристик автомобіля (включаючи номер кузова, № двигуна, тип кузова, рік виготовлення) транспортні засоби СКАНІЯ НОМЕР_1 (свідоцтво НОМЕР_5 від 10.07.2020), причіп НОМЕР_6 (свідоцтво НОМЕР_7 від 10.07.2020) належать ОСОБА_3 . За даними відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ) - припинено з 03.12.2020. На запит контролюючого органу від 22.07.2021 №6451/5/21-22-07-02-13 отримано засобами електронного зв`язку від ГУ НП інформацію про те, що заданими обліку інформаційної підсистеми «ГАРПУН» інформаційного порталу Національної поліції України щодо пересування транспортних засобів та причепів по території України за 23 березня 2021 не встановлено руху за маршрутом з Київської області до м. Дніпро Дніпропетровської області щодо автомобіля з причепом СКАНІЯ НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_6 .

Між тим, обґрунтованими є доводи податкового органу щодо заміни товаро - транспортної накладної №2303/1 від 23.03.2021 року.

Так, фактично ТОВ «АВТОЛАВ» 23.03.2023 року складено ТТН №2303/1 від 23.03.2021 року з номенклатурою - електродвигуни П2ПМ-450-132-6У1 у кількості 2 штуки, яка була надана на запит контролюючого органу від 15.09.2021 року, а в подальшому після складання акту перевірки від 03.08.2021 року складена ТТН №2303/2 від 23.03.2021 року з номенклатурою:

якір електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6УІ (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв) - кількість 2 шт.;

магнітна система електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6УІ (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв) - 2 шт.;

підшипниковий вузол електродвигуна постійного струму П2ПМ-450-132-6УІ (400 кВт, 440В, 1000/1500 об/хв) - 4 шт.

При цьому, постачання саме 2х електродвигунів у березні 2021 року від ТОВ «НВП «Союзтранссервіс» до ТОВ «Укрспецсервіс», підтверджується листом НВО «ЗКЕМ» до ТОВ «Укрспецсервіс» від 23.03.2021 року №210323/01, актом прийомки електрообладнання в ремонт від березня 2021 року.

Суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що надані товарно-транспортні накладні складено з порушенням Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 за № 128/2568, а саме: у товарно транспортній накладній не заповнені графи «вантажно- розвантажувальні операції», що унеможливлює встановлення часу прибуття та вибуття, відомості щодо навантажування та розвантаження, підпис відповідальної особи, яка контролювала вантажо-розвантажувальні роботи.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторін договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами. Такими документами можуть бути: міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Відповідно до пункту 1 цих Правил товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

За змістом підпунктів 11.4 та 11.6 Правил № 363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів.

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року № 207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

За змістом пунктів 1 та 2 вказаного Переліку наявність ТТН є обов`язковою у випадку здійснення перевезень на договірних умовах. У випадку ж здійснення перевезення для власних потреб - накладна не оформлюється.

Таким чином, ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 29 квітня 2021 року по справі №810/3713/16.

Оскільки перевезення вантажу здійснювалось за договором укладеним між ТОВ «Автолав» та ТОВ «НВО «КЗЕМ», доводи представника позивача, що позивач не може нести відповідальність за зміст ТТН є необґрунтованими.

Крім того, обґрунтованими є доводи податкового органу щодо того, що видаткова накладна №РН-0000019 від 23.03.2021 року не містить усіх необхідних реквізитів, оскільки номенклатура товару зазначена в ній не відповідає номенклатурі товару в ТТН №2303/1 від 23.03.2021 року, яка складена в день вчинення господарської операції, відсутні назва посади, прізвище, ім`я, по-батькові осіб які підписали цю видаткову накладну.

Згідно з п.2.4 Положення №88 неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

В той же час, вищевказані недоліки видаткових накладних не можуть вважатися неістотними, оскільки вони перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, надані до суду товарно-транспортні накладні суд оцінює як документ, що підтверджує обставини здійснення фактичного постачання товару на адресу позивача.

Враховуючи те, що суми заявлені до відшкодування формуються за наслідком перевищення податкового кредиту над податковими зобов`язаннями, суд вважає за можливе врахувати наступне.

Як зазначено у правових висновках, викладених у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року по справі № 819/357/16:

«…Для цілей податкового обліку беруться до уваги насамперед економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню підхід «превалювання суті над формою» та з`ясування справжньої сутності правовідносин, дослідження фактичних відносини, що існували…

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, вирішальною ознакою для з`ясування правомірності формування Товариством податкового кредиту є з`ясування обставин щодо фактичного вчинення позивачем відповідних господарських операцій з метою їх подальшого використання у своїй господарській діяльності».

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд враховує інформацію, надану П`ятим апеляційним адміністративним судом у листі від 06.05.2021 року №2.6-8/17141/21 щодо актуальних правових позицій Верховного Суду задля уникнення в подальшому невірного формування судової практики, надану в порядку надання методичної допомоги і на виконання повноважень апеляційного суду, передбачених п.3 статті 27 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме щодо правових висновків, викладених у постанові BC КАС від 18.03.2021 року у справі №480/3371/19 - щодо оцінки доказів у спорах щодо визнання недійсними та скасування ППР:

«Надаючи оцінку правомірності прийняття відповідачем оскаржуваних актів індивідуальної дії, Верховний Суд дійшов до того, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальнi змiни майнового стану платника податку. Сам факт отримання свідчень (пояснень) посадових осіб суб`єктів господарської діяльності не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентами. Під час проведення господарських операцій платник податку може бути і необізнаним щодо дійсного стану правосуб`єктності своїх постачальників і реально отримати від них товари (роботи/послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства».

Суд зазначає, що протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи позивачем не надано доказів, які у сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що відповідають дійсності.

При вирішенні даної адміністративної справи суд не приймає до уваги надані позивачем на підтвердження подальшого використання товару, оскільки вказаними документами не підтверджено, що саме придбаний у вищевказаних контрагентів товар був використаний при їх виконанні.

Суд зазначає, що підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарів з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного суду від 15 березня 2023 року по справі № 320/7016/19.

Щодо висновку експерта за результатами проведення судово економічної експертизи у адміністративній справі №186/12-2021, складений 03.12.2021 року судовим експертом Бондарчук Тетяною Вікторівною.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу.

Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом.

В даному випадку, висновок експерта зроблено на замовлення позивача при цьому питання, які було поставлено на дослідження фактично стосуються перепровірки результатів документальної позапланової перевірки податкового органу. А саме: Чи підтверджуються документально висновки Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВО «Завод Крупних Електричних Машин» (код 41304819), номер телефону , електронна пошта з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах - жовтень 2020 року, березень, квітень 2021 року № 2938/21-22-07-02/41304819 від 03.08.2021, складеного Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (з урахуванням доповнень висновків, викладених у листі ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 29.10.2021 № 19274/6/21-22-07-02-12 «Про результати розгляду заперечень») про порушення ТОВ «НВО «Завод Крупних Електричних Машин» (код 41304819):

1) п. 44.1. ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.п. е). п. 201.1 ст., п. 200.1., ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. в результаті чого занижено податок на додану вартість (далі - ПДВ) за перевірений період на загальну суму 466 941 грн., у тому числі по періодам:

- березень 2021 року на суму 436 463 грн.;

- травень 2021 року на суму 30 478 грн.

2) п. 44.1, ст. 44, п. 198.1., п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, , п.п. е). п. 201.1 ст. п. 200.1, ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення на суму 193 059 грн.. в .т. ч. за травень 2021 року на суму 193 059 грн.?

Разом з тим, відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Матеріали справи свідчать, що відповідні положення податкового законодавства відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень дотримані не були, оскільки рішення відповідачем прийнято передчасно, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, а також умови укладеного договору, суд вважає обґрунтованими висновки контролюючого органу про порушення позивачем:

п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п.п. е) п.200.1, п.200.1 ст. 200 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму 466941 грн, у тому числі по періодам:

березень 2021 року на суму 436463,00 грн, травень 2021 року на суму 30478,00 грн.

п. 44.1, ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.п. е) п. 200.1, п. 200.1 ст. 200 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення на суму 193059,00 грн. в т.ч. за травень 2021 року на суму 193059,00 грн., в тому числі за травень2021 року на суму 193059 грн.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не суперечать встановленим у справі обставинам.

Суд, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесеного на підставі таких висновків податкового повідомлення-рішення на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАСУ, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, вважає податкове повідомлення-рішення від 03.03.2021 року №4559/15-32-09-03-29 протиправними та такими, що прийняте з порушенням вимог законодавства.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання "Завод крупних електричних машин" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 17.07.2023 року.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання "Завод крупних електричних машин" (, адреса: вул. Фабрична, буд. 6-В, м. Нова Каховка, Херсонська область, 67050).

Відповідач: Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (код ЄДРПОУ ВП 43995495, адреса: просп. Ушакова, буд. 75, м. Херсон, 73022).

Суддя П.П.Марин