Справа № 120/3032/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 липня 2023 р. Справа № 120/3032/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про: визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі ГУНП у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ГУНП у Вінницькій області протиправно відмовлено у здійсненні нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в період його перебування на стаціонарному лікуванні з 18.07.2022 по 04.08.2022.

Ухвалою від 29.03.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

10.04.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого представник відповідача позовні вимоги заперечує та вказує, що виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у відповідності до Постанови №168, виплачується особам, які у зв`язку з пораненням перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та за висновком військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Таким чином, представник відповідача вважає, що у ГУНП у Вінницькій області відсутні правові підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди, у відповідності до Постанови №168, за період перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1 з 18.07.2022 по 04.08.2022 без висновку (постанови) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що на підставі наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 07.11.2015 № 2 о/с, позивача прийнято на службу до Національної поліції України, де він проходить службу по теперішній час.

Наказом ГУНП у Вінницькій області від 04.08.2020 № 137 о/с ОСОБА_1 призначено начальником відділу вибухотехнічної служби ГУНП у Вінницькій області.

Наказом ГУНП у Вінницькій області від 27.06.2022 № 578 ОСОБА_1 відряджено до зведеного загону Вибухотехнічної служби НП України для участі в заходах щодо розмінування деокупованих територій Київської області та м. Києва.

18.07.2022 позивач перебуваючи в м. Гостомель отримав мінно-вибухове поранення у вигляді ампутації 1 пальця правої руки.

З 18.07.2022 по 04.08.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «Головний медичний центр МВС України».

07.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУНП у Вінницькій області для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди, у відповідності до Постанови №168, в період перебування на стаціонарному лікуванні з 18.07.2022 по 04.08.2022.

Листом від 13.03.2023 №29/С-24 ГУНП у Вінницькій області повідомило позивачу про відсутність підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні з 18.07.2022 по 04.08.2022, адже нарахування останньої можливо тільки за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у нарахуванні та виплаті додаткового винагороди, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції чинній у спірний період) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п. 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати поліцейським збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) а саме: участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, підтвердженням факту того, що поранення (контузія, травма, каліцтво) отримані саме під час участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії є висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Так, в матеріалах справи наявний лише наказ ГУНП у Вінницькій області від 27.06.2022 № 578, відповідно до якого ОСОБА_1 відряджено до зведеного загону Вибухотехнічної служби НП України для участі в заходах щодо розмінування деокупованих територій Київської області та м. Києва та довідка про тимчасову непрацездатність поліцейського військовослужбовця НГ України №9 від 04.08.2022, відповідно до якої позивач з 18.07.2022 по 04.08.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «Головний медичний центр МВС України».

Водночас, висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії або інші документи, з яких можливо встановити, за яких обставин позивач отримав травму, яка потребувала стаціонарного лікування ані ГУНП у Вінницькій області, ані до суду ОСОБА_1 не надавались, що свідчить про відсутність підстав для нарахування позивачу збільшеної грошової винагороди. При цьому, відповідач листом від 13.03.2023 саме з цієї підстави відмовив позивачу у виплаті додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період з 18.07.2022 по 04.08.2022.

У свою чергу, доводи позивача базуються на невірному трактуванні положень абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", на його думку, висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії не потрібен для підтвердження відповідних обставин.

Отже, з огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що ГУНП у Вінницькій області не допущено протиправних дій, відмовляючи ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди у збільшеному розмірі, у період перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 18.07.2022 по 04.08.2022, оскільки відповідні обставини мають бути підтверджені висновком (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, оскільки надана позивачем довідка про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України підтверджує лише факт перебування такого на лікуванні та є доказом причин відсутності на службі.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21018, ).

Рішення суду сформовано: 18.07.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна