Справа № 560/10557/22
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/10557/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

17 липня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної митної служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промислове підприємство "Універсал" до Хмельницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2022 року позивач, ТОВ звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA400000/2022/000056/2 від 29.08.2022.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 28.02.2023 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що надані позивачем документи містять чітку інформацію про товар та його ціну і не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом, однак відповідачем безпідставно визначено митну вартість імпортованого транспортного засобу із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що документи, подані на виконання ч.2-3 ст.53 МКУ, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Зокрема, документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме витрат на завантаження, вартість витрат на транспортування не підтверджена належним чином; до митного оформлення надано банківський платіжний документ без печатки та підпису, який не стосується даного товару, оскільки містить інші реквізити рахунку-фактури, ніж подана до митного оформлення.

З врахуванням пункту 2.2 Договору поставки №10/05/22 від 10.05.2022, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару не надано, що суперечить положенням частини 2 статті 53 МКУ.

Артикул товарів, зазначений у товаросупровідних документах 1493, однак в електронному інвойсі до митної декларації № UA400040/2022/029204 декларант вказав інший артикул, а саме - 1491 та ціну за одиницю товару, яка не відповідає вказаному артикулу згідно прайс-листа.

На виконання частини 3 статті 53 МКУ декларантом надано прайс-лист та копію МД країни відправлення. Подані додатково документи не спростовували вищезазначені розбіжності, не підтверджували включення зазначених вище складових митної вартості товарів, натомість у копії МД країни відправлення зазначено декілька рахунків-фактур, при цьому до митного оформлення подана лише одна.

Вважає, що оскільки декларантом не надано додаткових документів, які б спростовували вищезазначені розбіжності та сумніви, винесено рішення про коригування митної вартості від 29.08.2022 № UA400000/2022/000056/2.

Також зазначає, що запереченням на рішення про коригування митної вартості товарів, надісланим листом підприємства від 05.09.2022 №47, надано додаткові документи, які не усували усі вищезазначені розбіжності та не підтверджували включення окремих складових митної вартості товарів, визначених положеннями частини 10 статті 58 МКУ.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача зазначає, що відповідачу було надано неодноразово весь перелік документів, які підтверджують митну вартість товару, проте всупереч положенням законодавства ним прийняте незаконне рішення, за яким завищено вартість товару.

Вказує, що відповідач помилково зазначає, що по деклараціях від 09.06.2022 та 29.08.2022 розмитнювались ідентичні партії товару. Навантаження здійснювалось безпосередньо продавцем власними силами і за власний рахунок. Ці витрати включені в вартість і тому жодні додаткові витрати не можуть бути включені до складових митної вартості.

Артикул товарів, зазначений в супровідних документах 1493, однак в електронному інвойсі до митної декларації №UA400040/2022/029204 декларант вказав інший артикул, а саме 1491, та ціну за одиницю товару, яка не відповідає вказаному артикулу згідно прайс листа. Розбіжність в артикулах пояснюється граматичною помилкою, яка у подальшому була усунена при складанні та поданні митної декларації в паперовому вигляді.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем (покупець) та компанією "VOGEL SPOR TEKSTIL DIS TICARET VE.SAN.LTD.STI" (Туреччина) (постачальник) укладено договір поставки від 10.05.2022 №10/05/22, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар у відповідності із специфікаціями, складеними на кожну партію товару. Покупець зобов`язується прийняти вказаний у специфікаціях товар та вчасно його оплатити.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що платежі за товар будуть здійснюватися банківським переказом коштів на рахунок постачальника, який вказаний в п.10 даного договору, згідно суми, вказаній у специфікації і рахунку, який виставлений постачальником, на умовах 100% передоплати за товар.

Згідно з пунктом 3.1 даного Договору сторони узгодили умови поставки: EXW ORUCREIS MAH.TEKSTILKENT CAD.N0:8 ESENLER/ISTANBUL у відповідності з ІНКОТЕРМС 2010 (вказана адреса є юридичною та фактичною адресою постачальника).

29.08.2022 на митний пост «Хмельницький» Хмельницької митниці було подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №UA400040/2022/029204 на товар позивача загальною фактурною вартістю 12 600,00 USD - трекінгові чоловічі кросівки, колір бежевий: розмір 40 - 60 пар, розмір 41-60 пар; розмір 42 - 150 пар; розмір 43 -150 пар; розмір 44 - 60 пар; розмір 45- 24 пари. Торговельна марка - Vogel. Виробник - "VOGEL SPOR TEKSTIL DIS TICARET VE.SAN.LTD.STI".

У митній декларації №UA400040/2022/029204 митну вартість задекларованої партії товарів було визначено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості відповідно до статті 58 МКУ.

До вищевказаної МД декларантом було надано такі документи:

- договір поставки від 10.05.2022 № 10/05/22;

- специфікація №1208 від 12.08.2022 до договору поставки (на загальну суму 63000 дол.США);

- інвойс від 12.08.2022 № VОA618 на суму 12600 дол. США;

- міжнародна товарно-транспортна накладна CMR від 18.08.2022 № АА 200534; Згідно вказаного документу доставку товару здійснив перевізник - ТОВ «Вектор-Глобал», м. Рівне, вул. Д. Галицького 19/704, 33027.

- платіжне доручення від 21.07.2022 №452 на суму 12600 дол. США;

- довідка про транспортні витрати від 25.08.2022 №25/08, видана ПП «ЛУГУКТРАНС». У довідці також вказано, що страхування вантажу не здійснювалось;

- лист відправника №156 від 12.08.2022;

- інші документи.

За результатами перевірки поданої митної декларації митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 29.08.2022 № UA400000/2022/000056/2.

Згідно цього рішення, відкориговано митну вартість до загальної суми 26125,90 дол. США.

У рішенні зазначено: документи, подані згідно ч.2 та ч.3 ст.53 МКУ містять розбіжності, що впливають на правильність визначення митної вартості. До митного оформлення надано банківський платіжний документ без печатки та підпису, який не стосується даного товару, оскільки містить інші реквізити рахунку-фактури, ніж подана до митного оформлення.

Згідно п.2.2 контракту поставка здійснюється на умовах 100% передплати. Банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, не надано, що суперечить положенням частини 2 статті 53 МКУ.

Перевезення товару здійснено ТОВ «Вектор Глобал», довідку про транспорті витрати видало ПП «ЛУГУКРТРАНС». Таким чином, складові митної вартості не підтверджені документально. В довідці про транспорті витрати зазначено заявку на перевезення, яку до митного оформлення не надано. Документів, які містять відомості щодо складових митної вартості товару завантаження не надано, що суперечить умовам поставки EXW. У копії МД країни відправлення зазначено декілька фактур, до митного оформлення подана одна.

Документи, подані згідно ч.2 ст. 53 МКУ не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема: вартості витрат, понесених на транспортування, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, як визначено умовами поставки та договором транспортного експедирування; комісійної (брокерської винагороди) посередників.

29.08.2022 декларантом надано документи, якими не усунуто виявлені розбіжності та не підтверджують включення складових митної вартості товарів. Також листом від 29.08.2022 повідомлено про неможливість подання інших додаткових документів.

Джерелом числового значення митної вартості є МД від 09.06.2022 №UA400040/2022/016535, згідно якої ідентичні (подібні) товари того ж виробника, згідно того ж контракту декларантом самостійно скориговано.

Згідно інформації викладеної в листі №47 від 05.09.2022 позивач направив відповідачу заперечення на рішення про коригування митної вартості товарів, додатками у якому вказано:

1. Копія Договору з додатками на 3 арк.

2. Копія Специфікації №1907 від 19.07.2022 на 2 арк.

3. Копія проформи-інвойсу від 19.07.2022 на 2 арк.

4. Копія платіжного доручення №452 від 21.07.2022 на 1 арк.

5. Копія специфікації №1208 від 12.08.2022 на 2 арк.

6. Копія Інвойсу від 12.08.2022 на - 2 арк.

7. Копія e-FATURA країни відправника №VОA618 від 12.08.2022 на 1 арк

8. Копія прайс-листа компанії на 1 арк.

9. Копія CMR А№200534 на 1 арк.

10. Копія договору на послуги з організації і виконання перевезень вантажів від 16.08.202 на 1 арк.

11. Копія заявки №1908 від 19.08.2022 на 1 арк.

12. Копія договору перевезення та транспортного експедування № 14 від 10.01.2021 на 3 арк.

13. Копія рахунку на оплату №373 від 31.08.2022 на 1 арк.

14. Копія акту надання послуг №373 від 31.08.2022 на 1 арк.

15. Копія листа Компанії від 08.08.2022 №143 на 1 арк.

16. Копія листа Компанії від 12,08.2022 №156 на 1арк.

17. Копія наказу №65-К від 22.02.2011 на 1 арк.

18. Копія МД країни відправлення на 1 арк.

У запереченнях зазначено, зокрема, про надання рахунку, завіреного печаткою і підписом банку. Також проінформовано, що ТОВ ТПП «Універсал» зробило замовлення на поставку значної партії товару, за результатами якого сформовано специфікацію №1907 від 19.07.2022. Відповідно до згаданої Специфікації та проформи - інвойсу від 19.07.2022 загальна вартість товару становила 63000 доларів. У подальшому сформовано новий інвойс від 12.08.2022 на суму передоплати 12600 дол. США та підписано нову специфікацію №1208 від 12:08.2022

Крім цього, вказано, що між ТОВ ТПП «Універсал» та ПП «Лугукртранс» укладено договір на послуги з організації і виконання перевезень вантажів від 16.08.2021. На виконання вимог даного договору сформовано заявку №1908 від 19.08.2022 на перевезення вантажу по маршруту Стамбул (Туреччина) - Хмельницький (Україна).

В той же час ПП «Лугукртранс» та ТОВ «Вектор-Глобал» укладено договір перевезення та транспортного експедування №14 від 10.01.2021, де ТОВ «Вектор - Глобал» виступає Експедитором 2. В даному випадку ПП «Лугукртранс» прийняв заявку на перевезення, проте передоручив це перевезення субпідряднику. Оскільки ТОВ ТПП «Універсал» укладало договір саме з ПП «Лугукртранс», він є відповідальним за перевезення і тому саме ця організація надала довідку про транспортні витрати.

На рахунок комісійної (брокерської) винагороди посередників повідомлено, що в штаті ТОВ ТПП «Універсал» перебуває агент з митного оформлення вантажів та товарів (наказ про прийом на роботу №65-К від 22.02.2021), який займається оформленням всіх митних процедур.

Стосовно того, що у копії МД країни відправлення зазначено декілька фактур, а до митного оформлення подана одна - вказано, що компанія замитнювала декілька партій товару різним контрагентам. В той же час по спірній партії товару сформована e-FATURA країни відправника №VOA618 від 12.08.2022. Дана фактура повністю відповідає задекларованій ТОВ ТПП «Універсал» вартості товару (12600 доларів США).

Відповідач листом від 14.09.2022 за вих.№7.26-1/15-91/13/3049 повідомив, що надані листом від 05.09.2022 №47 додаткові документи не усувають усі вищезазначені розбіжності та не підтверджують включення окремих складових митної вартості товарів. Тому підстави скасування рішення про коригування митної вартості 29.08.2022 №UA400000/2022/000056/2 відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, згідно з ч.1-3 статті 57 Митного кодексу України (далі - МК України) визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.1-2 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч.2 ст.55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналогічні правові висновки викладені, зокрема, але не виключно, у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 19.02.2019 у справі №804/1316/16, від 21.01.2020 у справі №804/428/16, від 11.09.2020 у справі №804/1211/16.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Такий висновок суду відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постанові Верховного Суду від 17 червня 2022 року у справі № 826/11710/17.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 08.02.2019 у справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Як встановлено судом першої інстанції, позивач на підтвердження митної вартості і обраного ним методу її визначення згідно з ч.2 ст. 53 МК України надав інвойс та довідку про транспортні витрати.

Разом з тим, на підставі досліджених письмових доказів суд дійшов висновку, що вказані декларантом відомості підтверджені документально, а їх достовірність не спростована. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано врахував правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10 червня 2020 року по справі №1.380.2019.004752 (адміністративне провадження №К/9901/10914/20), згідно з якою посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Зокрема, відповідач у заявах по суті справи вказує, що артикул товарів, зазначений у товаросупровідних документах 1493, однак в електронному інвойсі до митної декларації № UA400040/2022/029204 декларант вказав інший артикул, а саме - 1491 та ціну за одиницю товару, яка не відповідає вказаному артикулу згідно прайс-листа.

При цьому встановлено, що під час здійснення митного оформлення товару митний орган не повідомляв декларанта про наявність таких сумнівів.

Водночас, позивач вказує, що розбіжність в артикулах пояснюється граматичною помилкою, яка у подальшому була усунена при складанні та поданні митної декларації в паперовому вигляді.

Також встановлено, що позивачем надані митному органу належні документальні підтвердження розміру заявлених витрат на транспортування, та детальні пояснення стосовно таких для спростування його сумнівів.

Суд першої інстанції спростував доводи відповідача щодо ненадання доказів витрат на навантаження, оскільки у цьому випадку не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 815/2552/16.

Отже, надані позивачем документи містять чітку інформацію про товар та його ціну і не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно визначено митну вартість імпортованого транспортного засобу із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.