Справа № 600/2247/22-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2247/22-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич І.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

17 липня 2023 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької обласної прокуратури на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної прокуратури про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Чернівецької обласної прокуратури (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Чернівецької обласної прокуратури, яка виразилась в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення від 05.04.2021 в адміністративній справі №824/2354/15-а;

- визнати протиправною бездіяльність Чернівецької обласної прокуратури, яка виразилась в не нарахуванні та не виплаті мені ОСОБА_1 різниці (частки) середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 26 вересня 2015 року по 12 грудня 2020 року із застосуванням коефіцієнту підвищення при обчисленні середньої заробітної плати, що передбачено п.10 (в період його дії до 12.12.2020) Порядку, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100;

- зобов`язати Чернівецьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення від 05.04.2021 в адміністративній справі №824/2354/15-а;

- зобов`язати Чернівецьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю (частку) середнього заробітку в сумі 457 153,30 гривень за час вимушеного прогулу в період з 26 вересня 2015 року по 12 грудня 2020 року із застосуванням коефіцієнту підвищення при обчисленні середньої заробітної плати, що передбачено п.10 (в період його дії до 12.12.2020) Порядку, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 20.02.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Чернівецької обласної прокуратури, яка виразилась в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення від 05.04.2021 в адміністративній справі №824/2354/15-а.

Зобов`язано Чернівецьку обласну прокуратуру нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення від 05.04.2021 в адміністративній справі №824/2354/15-а в сумі 43595,40 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року по справі №824/2354/15-а, яка залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Чернівецької області від 25 вересня 2015 року № 959-к "Про звільнення ОСОБА_1 " в частині звільнення ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Шевченківського району м. Чернівці Чернівецької області у зв`язку із припиненням трудового договору відповідно до п. 7-2 ст. 36 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Шевченківського району м. Чернівці Чернівецької області з 26.09.2015 року. Стягнуто з Чернівецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 527096,40 грн. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Шевченківського району м. Чернівці Чернівецької області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення суми за один місяць, підлягає до негайного виконання. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

16.09.2021 р. відповідачем видано наказ №941-к про поновлення на посаді ОСОБА_1

16.09.2021 р. відповідачем видано наказ №942-к про звільнення ОСОБА_1 , з посади заступника прокурора Шевченківського району м. Чернівці Чернівецької області за власним бажанням з 16.09.2021 р.

06.04.2022 р. позивач звернувся до відповідача з заявою, зокрема, про нарахування та виплату середнього розміру заробітної плати за час затримки виконання судового рішення від 05.04.2021 в адміністративній справі №824/2354/15-а за період з 5 квітня 2021 року по 16 вересня 2021 року та середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 26 вересня 2015 року по 12 грудня 2020 року із застосуванням коефіцієнту підвищення при обчисленні середньої заробітної плати, що передбачено п.10 (в період його дії до 12.12.2020) Порядку, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100

21.04.2022 р. відповідач надав відповідь відповідно до змісту якої вказував, що виплата належних коштів при звільненні нараховано у повному обсязі, у відповідності до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №824/2354/15-а.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних відносинах мала місце протиправна бездіяльність Чернівецької обласної прокуратури, яка виразилась в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення від 05.04.2021 в адміністративній справі №824/2354/15-а.

На думку суду, враховуючи, що період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі (з 05.04.2021 по 15.09.2021) містить 113 робочих днів (квітень 20 робочих днів, травень 18 робочих днів, червень 21 робочий день, липень 22 робочі дні, серпень 21 робочий день, вересень 11 робочих днів), загальна сума компенсації за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі позивача за вказаний період складає: 385,80 грн х 113 робочих дні = 43595,40 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною першою статті 370 КАС України визначено що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з частиною першою статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (частина друга статті 372 КАС України).

Згідно Рішення Конституційного суду України від 07.05.2002 № 8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, має застосувати норми Кодексу законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Пленум Верховного Суду України в пункті 34 постанови від 06.11.1992 № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів роз`яснив, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За змістом цієї норми, а також враховуючи правові позиції Верховного Суду з цих питань (зокрема, постанови від 06.12.2018 у справі № 465/4679/16, від 24.01.2019 у справі №760/9521/15 від 13.02.2019 у справі № 818/1678/16, від 26.02.2020 у справі № 702/725/17, від 17.06.2020 у справі № 521/1892/18, від 16.09.2020 у справі № 709/1465/19, від 16.03.2021 у справі № 140/2819/19) виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу саме про поновлення працівника на роботі, внесення відповідного запису до трудової книжки та фактичного допуску працівника до виконання попередніх обов`язків).

За вимогами частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також суд зазначає, що згідно зі ст. 236 КЗпП України, виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Отже, наявність вини відповідача у затримці виконання судового рішення не є обов`язковою для задоволення заявлених вимог, в даній справі наявність цієї вини випливає із норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно, без відкриття виконавчого провадження.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.02.2018 у справі №243/2748/16-ц та від 27.06.2019 у справі № 821/1678/16.

Згідно матеріалів справи, виконувачем обов`язків керівника обласної прокуратури Чернівецької обласної прокуратури тільки 16.09.2021 року видано наказ № 941-к про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Шевченківського району м. Чернівці Чернівецької області 26.09.2015 року, в результаті чого, позивач позбавлений можливості отримувати належні йому суми заробітної плати за період з 05.04.2021 р. по 15.09.2021 р.

Доводи апелянта про те, що позивач з дня винесення судом рішення та до 16.09.2021 із заявою про поновлення на роботі до відповідача не звертався, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення, який полягає у видачі наказу про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду.

Оскільки відповідач не надав суду належних, достовірних та допустимих доказів своєчасного виконання рішення суду від 05.04.2021 у справі №824/2354/15-а у частині негайного поновлення позивача на посаді прокурора та фактично виконав його лише 16.09.2021, прийнявши наказ №941-к, то наявні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки у виконанні рішення суду щодо поновлення позивача на роботі відповідно до ст.236 КЗпП України.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про оплату праці порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України за № 100 від 08.02.1995 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами пункту 5 розділу ІV Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пункту 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Пунктом 8 Порядку № 100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Зокрема, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.04.2021 року у справі № 824/2354/15-а встановлено, що розмір середньоденної заробітної плати позивача - 385,80 грн.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що період затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі (з 05.04.2021 по 15.09.2021) містить 113 робочих днів (квітень 20 робочих днів, травень 18 робочих днів, червень 21 робочий день, липень 22 робочі дні, серпень 21 робочий день, вересень 11 робочих днів), суд першої інстанції дійшов правильного виснвоку, що загальна сума компенсації за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі позивача за вказаний період складає: 385,80 грн. х 113 робочих дні = 43595,40 грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької обласної прокуратури залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.