Справа № 420/12717/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - позивач, ГУПФУ в Одеській області) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач), третя особа ОСОБА_1 (далі третя особа), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №67971840 від 16.05.2023 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог щодо протиправності оскаржуваної постанови позивач вказує, що вона прийнята відповідачем без урахування усіх обставин у справі, а саме того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

При цьому вказує, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі №420/14939/20 (яке набрало законної сили 17.11.2021) Головним управлінням проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2016 без застосування обмеження її максимальним розміром, за яким підсумок пенсії становить 16216,58 грн та з 01.01.2022 - 18409,38 грн; при цьому розмір доплати пенсії позивача за період з січня 2016 року по листопад 2019 року становить 167299,66 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Указана сума не виплачена ОСОБА_1 , оскільки бюджетом Головного управління у 2021, 2022 та 2023 роках не було передбачено відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду в повному обсязі. З посиланням на ці ж обставини позивач також уважає, що ним в повному обсязі виконані зобов`язання, покладені Одеським окружним адміністративним судом у рішенні від 31.03.2021 у справі №420/14939/20 і зазначає, що повідомив державного виконавця про виконання рішення суду, однак відповідач на зазначені обставини уваги не звернув та прийняв протиправну постанову про накладення штрафу.

Ухвалою від 05.06.2023 позов було залишено без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків.

Ухвалою від 10.07.2023 провадження у справі відкрито та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених статтею 287 КАС України. Судове засідання призначено на 19.07.2023 об 11:00 годин, відповідача зобов`язано надати до суду у строк до 17.07.2023 в якості доказів засвідчені належним чином копії усіх матеріалів виконавчого провадження ВП №67971840.

Відповідач правом подати відзив не скористався, однак надав витребовані судом докази.

В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду згідно з правилами, установленими статтею 268 КАС України шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу.

Позивачем подано заяву про розгляд справи без участі його представника.

Згідно із частиною 3 статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути цю справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 у справі №420/14939/20 (яке набрало законної сили 17.11.2021) визнано противоправними дії ГУПФУ в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром при проведенні перерахунку пенсії 13.04.2018 згідно постанови Кабінету Міністрів України №103 з 01.01.2016 року.

Зобов`язано ГУПФУ в Одеській області здійснити виплату перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 у розмірі 16216,58 грн без застосування обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Третього грудня 2021 року ГУПФУ в Одеській області на виконання вказаного рішення здійснило:

- перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016, за яким підсумок пенсії становить 16216,58 грн, а з 01.01.2022 - 18409,38 грн;

- розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії ОСОБА_1 , за яким розмір доплати пенсії позивача за період з січня 2016 року по листопад 2019 року становить 167299,66 грн.

Ця сума доплати пенсії ОСОБА_1 не виплачена, але обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації, як така, що підлягає виплаті.

Також судом встановлено, що 03.12.2021 судом у вказаній справі видано виконавчий лист №420/14939/20 в частині зобов`язання ГУПФУ в Одеській області вчинити дії щодо перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.01.2022 ВП №67971840 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №420/14939/20 виданого Одеським окружним адміністративним судом 03.12.2021, про зобов`язання ГУПФУ в Одеській області здійснити виплату перерахованого розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 у розмірі 16216,58 грн без застосування обмеження її максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.

Відповідно до п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику необхідно було виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 04.02.2022 №1500-0505-5/16686 ГУПФУ в Одеській області повідомило відповідача, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/14939/20 ОСОБА_1 03.12.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 без застосування обмеження її максимальним розміром, а виплата нарахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 30.11.2019 в розмірі 167299,66 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України.

Виконавцем на адресу ГУПФУ в Одеській області надіслано вимогу від 31.05.2022 №03.01-5850 щодо стану виконання рішення суду.

ГУПФУ в Одеській області листом від 02.06.2022 №1500-0505-5/55858 надало відповідь, в якій, зокрема, вказало, що на час надання відповіді бюджет Пенсійного фонду України не затверджений і тому відсутні кошти для виплати за рішеннями судів. Також зазначено, що погашення заборгованості буде здійснено після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.

27.09.2022 виконавцем надіслано вимогу №03.01-15439 щодо стану виконання рішення суду.

ГУПФУ в Одеській області листом від 14.10.2022 №1500-0505-5/106974 надало відповідь, в цілому аналогічну вищенаведеній.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.05.2023 ВП №67971840 накладено на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі 420/10937/23, яке набрало законної сили, задоволено позов ГУПФУ в Одеській області та визнано протиправною і скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02.05.2023 ВП №67971840 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Листом від 09.05.2023 №1500-0505-5/56831 ГУПФУ в Одеській області надало виконавцю інформацію про стан виконання рішення, аналогічну раніше наданій, однак додатково зазначило, що бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік не затверджений і Головне управління діє відповідно Тимчасовому розпису доходів та видатків на ІІ квартал 2023 року, яким видатків на виплату коштів за рішеннями судів не передбачено.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №67971840 від 16.05.2023 на ГУПФУ в Одеській області на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф в розмірі 10200,00 грн за повторне невиконання рішення суду.

Ця постанова мотивована тим, що відсутність коштів не звільняє державу в особі ГУПФУ в Одеській області від обов`язку виконати рішення суду, обґрунтування боржником неможливості здійснити виплату нарахованої доплати пенсії не ґрунтується на нормах закону та не підтверджено належними доказами, у тому числі не надано достеменних доказів в підтвердження відсутності коштів, які спрямовуються для погашення заборгованості, не надано інформації щодо обсягу коштів, які надійшли на виконання судових рішень, а також не вказано, який обсяг коштів сплачений іншим стягувачам в порядку черговості надходження судових рішень і не зазначено, які заходи вживаються для вирішення питання про виділення коштів. З наведеного відповідач виснував, що рішення суду не виконано без поважних причин.

Вважаючи, що у відповідача відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення штрафу за невиконання судового рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні цього спору суд виходить з такого.

Спірні правовідносини урегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частинами першою третьою статті 63 Закону №1404-VIII установлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно із приписами частин першої, другої статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення Закону №1404-VIII в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону №1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

У спірному випадку причиною невиконання судового рішення слугували обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення з огляду на відсутність затвердженого в установленому законодавством порядку бюджету Пенсійного фонду України на 2022 рік.

Слід зауважити, що за рішенням суду у справі №420/14939/20 боржник фактично мав здійснити перерахунок і виплату різниці пенсії, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

В силу статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тож саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно із підпунктом 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, саме Пенсійний фонд України, а не його територіальні органи, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до пункту 10 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2017 №312 «Деякі питання казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, і кошти Пенсійного фонду України, що надходять на видатковий рахунок, Пенсійний фонд України розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, а також видатків головним управлінням Пенсійного фонду України згідно з потребою на виплату допомоги на поховання, відрахувань з пенсії, недоотриманої пенсії, перерахування частини пенсії установам (закладам), у яких пенсіонери перебувають на повному державному утриманні, установам за місцем відбування покарання, на оплату послуг, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсії уповноваженими організаціями, що здійснюють її виплату і доставку, на оплату послуг АТ Ощадбанк (комісійних винагород, витрат, пов`язаних з підкріпленням кас банку для пенсійних виплат і для забезпечення готівкою відокремлених підрозділів (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, яким (якою) надаються послуги із безпосередньої виплати та доставки пенсій, грошової допомоги їх одержувачам за місцем проживання в межах України) та інших витрат. Для перерахування коштів Пенсійного фонду України з його рахунків, відкритих у Казначействі, на рахунки Пенсійного фонду України, відкриті в АТ «Ощадбанк», Пенсійний фонд України подає платіжні доручення Казначейству, яке наступного дня після проведення операцій з перерахування коштів Пенсійного фонду України подає йому виписки з рахунків.

За змістом пункту 14 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, саме Пенсійний фонд України та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів.

З урахуванням зазначеного суд погоджується з доводами позивача, що проведення виплати заборгованості не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема ГУПФУ в Одеській області, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, не відповідач як орган Пенсійного фонду, а саме Пенсійний фонд України здійснює фінансування і перерахування коштів для виплати пенсій.

Як встановлено судом, бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 №1167 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2022 рік».

Бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 р. № 631.

До цього часу позивач діяв Тимчасовому розпису доходів та видатків на І та ІІ квартали 2023 року, якими видатків на виплату коштів за рішеннями судів не передбачено.

На час прийняття відповідачем оскарженої постанови, позивачу Пенсійним фондом України кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду виділені ще не були.

Таким чином, позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення у строк, визначений державним виконавцем.

Про те, що виплата доплати пенсії неможлива без визначення бюджетних асигнувань Пенсійним фондом України, позивач повідомив відповідачу листами від 04.02.2022 №1500-0505-5/16686, від 02.06.2022 №1500-0505-5/55858, від 14.10.2022 №1500-0505-5/106974 та від 09.05.2023 №1500-0505-5/56831.

Отже обставини, які повідомило ГУПФУ в Одеській області, в достатній мірі свідчать, що невиплата в повному обсязі перерахованої пенсії за рішенням суду зумовлена не недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а причинами, які об`єктивно на той час не залежали від його волі.

Тож у контексті обставин даної справи не можна дійти висновку, що позивачем не були перераховані означені кошти без поважних причин.

Матеріалами справи не підтверджується наявність вини та умислу на навмисне невиконання рішення суду з боку позивача.

За таких умов невиконання позивачем судового рішення у справі №420/14939/20 станом на дату винесення оскаржуваної постанови зумовлено відсутністю відповідного та належного фінансового забезпечення та фактичною відсутністю коштів, що не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Суд звертає увагу, що накладення штрафу у даному випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

З урахуванням викладеного суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для накладення штрафу на позивача.

Отже, позовні вимоги ГУПФУ в Одеській області є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат у справі не здійснюється, оскільки за правилами статті 139 КАС України всі судові витрати відшкодовуються лише при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-77, 139, 242-246, 259-262, 271, 287 КАС України, суд

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №67971840 від 16.05.2023 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний