Справа № 380/559/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/559/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової щомісячної винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 у розмірі 30 000 грн щомісячно, а починаючи з 19.07.2022 по 31.12.2022 - у розмірі до 30 000 грн пропорційно часу проходження служби у розрахунку на місяць;

- зобов`язати відповідача нарахувати та позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період з 24.02.2022 по 18.07.2022 у розмірі 30 000 грн щомісячно, а починаючи з 19.07.2022 по 31.12.2022 - у розмірі до 30 000 грн пропорційно часу проходження служби у розрахунку на місяць.

Ухвалою від 11.01.2023 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 20.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на військовій службі у Збройних Силах України та відряджений до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. Отже, позивач вважає, що має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", яка відповідачем не була нарахована і виплачена. Просить позов задовольнити.

08.02.2023 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (далі - Украерорух) заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що Украерорух не є розпорядником бюджетних коштів, не отримує фінансування з Державного бюджету України, а основним і єдиним його джерелом отримання коштів відповідно до статті 36 Повітряного кодексу України є надходження за надання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів цивільної авіації, яке в даний час повністю відсутнє у зв`язку із закриттям повітряного простору України для виконання таких польотів на невизначений термін. Департаментом фінансів Міністерства оборони України була надана відповідь від 28.03.2022, в якій зазначено, що інші виплати (надбавки, доплати та винагород що встановлюються військовослужбовцям Збройних Сил України, військовослужбовці відрядженим до державних органів, не здійснюється. Підстав для виплати додаткової винагороди, що встановлена Постановою №168, військовослужбовцям Збройних Сил України, які відряджені до Украероруху, немає та можлива лише за умови внесення змін до постанови КМУ № 104. Із наведених підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України, відповідно до посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 06.10.2022 № 20.2-11, ОСОБА_1 відряджений до Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі в Збройних Силах України.

04.10.2022 ОСОБА_1 подав рапорт до Львівського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про виплату йому додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, починаючи з 24.02.2022 по день звернення.

19.10.2022 листом № 20.1-08/347/22 Украерорух повідомив позивача, що Державне підприємство обслуговування повітряного руху України не є розпорядником бюджетних коштів, не отримує фінансування з Державного бюджету України, а основним і єдиним його джерелом отримання коштів відповідно до статті 36 Повітряного кодексу України є надходження за надання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів цивільної авіації, яке в даний час повністю відсутнє у зв`язку із закриттям повітряного простору України для виконання таких польотів на невизначений термін через збройну агресією російської федерації. Грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснюється у повному обсязі та у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 7.02.2001 № 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ". При цьому, підприємство не отримувало та не отримує кошти з державного бюджету для забезпечення військовослужбовці грошовим забезпеченням. Щодо питання виплати військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху, додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 Украерорух звертався листами до Міністерства оборони України та Міністерства інфраструктури України. Так, Украерорух листом від 16.03.2022 № 36дск звернувся до Міністра оборони України про надання роз`яснень щодо порядку виплати відрядженим військовослужбовцям додаткової винагороди відповідно до вимог постанови №168. Департаментом фінансів Міністерства оборони України була надана відповідь від 28.03.2022 № 892/1/22, в якій зазначено, що інші виплати (надбавки, доплати та винагород що встановлюються військовослужбовцям Збройних Сил України, військовослужбовці відрядженим до державних органів, не здійснюється. Підстав для виплати додаткової винагороди, що встановлена Постановою № 168, військовослужбовцям Збройних Сил Украй які відряджені до Украероруху немає.

Відповідно до розрахункового листа ОСОБА_1 за лютий - жовтень 2022 рік, додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 позивачу не нарахована.

Вважаючи протиправною таку бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим відповідним Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 24.02.2022 на всій території України введений воєнний стан, строк дії якого не одноразово продовжений, та який триває і по теперішній час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі-Постанова № 168.

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби) , а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року (п. 5 Постанови №168).

У подальшому до Постанови № 168 Кабінетом Міністрів України були внесені зміни.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що оскільки він перебуває на військовій службі в Збройних Силах України і був відряджений до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України із залишенням на військовій службі, то відповідач зобов`язаний здійснити виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Суд вважає безпідставними наведені доводи позивача, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" передбачає виплату щомісячної додаткової винагороди за певних обставин.

Суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" визначено чіткий перелік осіб, яким може бути виплачена щомісячна додаткова винагорода і цей перелік не передбачає її виплату військовослужбовцям, які перебувають на службі в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху України.

Таким чином, дія Постанови № 168 не розповсюджується на працівників Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Окрім цього, суд відмічає, що постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.1999 №1281 "Про створення об`єднаної цивільно-військової організації повітряного руху України" затверджено Положення про об`єднану військово-цивільну систему організації повітряного руху України, а також погоджено пропозицію Міністерства транспорту та Міністерства оборони України про утворення у складі Державного підприємства обслуговування повітряного руху України таких структурних підрозділів, в тому числі регіональних структурних підрозділів на базі цього підприємства.

Відповідно до п. 4 Постанови № 1281 грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснюється у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 №104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ" (далі-Постанова № 104).

За змістом п. 1 Постанови № 104 виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

За відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством, за рахунок бюджетів Збройних Сил, інших військових формувань, органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

Разом з цим, пункт 1 містить застереження, що виплата одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов`язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовцям не провадиться.

Тобто, інші виплати (надбавки, доплати та винагороди), що встановлюються військовослужбовцям, відрядженим до державних органів не здійснюються.

При цьому, грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

Відтак, ураховуючи приписи Постанови № 104, виплата щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, не розповсюджується на військовослужбовців відряджених до державних органів.

Підсумовуючи, суд зазначає, що Державне підприємство обслуговування повітряного руху України не входить до переліку міністерств та державних органів, зазначених в пункті 1 Постанови № 168.

У свою чергу, Постановою № 168 не передбачена виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, а відтак, останнє не має підстав для нарахування та виплати щомісячної додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168.

Упродовж спірного періоду описаний вище абзац перший пункту 1 Постанови № 168 неодноразово зазнавав змін згідно з Постановами Кабінету Міністрів України: № 217 від 07.03.2022, № 350 від 22.03.2022, № 754 від 01.07.2022, № 793 від 07.07.2022, № 1146 від 08.10.2022, при цьому, ні у первинній редакції, ні після внесення змін зазначеними Постановами в абзаці першому пункту 1 Постанови № 168 працівників Украероруху не було включено до переліку осіб, яким виплачується додаткова винагорода.

Таким чином, суд вважає, що на час розгляду справи у відповідача відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу щомісячної додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову.

За правилами статті 139 КАС України у разу відмови у задоволенні позову, судові витрати на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 293 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кисильова О.Й.