Справа № 520/14021/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 липня 2023 року № 520/14021/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.03.2023 року, невиплати індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», а з 01.04.2023 року щодо невиплати індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», невиплати збільшення основного розміру пенсії на (25%), підвищення/надбавка до пенсії як інваліду війни 3 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 3 гр. (ст.7), інвалід війни 3гр. при виконанні обов`язків в/с, обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 року з урахуванням індексації пенсії, встановленої постановою Кабінета Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження максимальним розміром; з 01.04.2023 року з урахуванням індексації пенсії, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з врахуванням збільшення основного розміру пенсії на (25%), підвищення/надбавки до пенсії як інваліду війни 3 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 3 гр (ст.7), інвалід війни 3гр. при виконанні обов`язків в/с без обмеження пенсії максимальним розміром.

Ухвалою суду від 15.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що дії відповідача, які полягають у відмові виплатити пенсію з урахуванням нарахованих йому до виплати сум індексації згідно з постановою Кабінету Міністрів України 01.03.2023 № 168 без обмеження суми виплат пенсії максимальним розміром, є протиправними. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що відповідно до пункту 2 Постанови КМУ № 168 з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Отже, ГУ ПФУ здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01 березня 2023 року у межах максимального розміру пенсії. Оскільки пенсія позивачу була призначена з 02.11.2022 року, враховуючи наведені вище норми п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII (яким внесено зміни до Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи») в частині виключення не може бути застосована до позивача, оскільки пенсія йому була призначена після 01.01.2016 року, тобто у 2022 році.

Відповідь на відзив, подану до суду 13.07.2023, суд не враховує в силу приписів ч. 3 ст. 263 КАС України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 02.11.2022 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

21.03.2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про внесення змін до його пенсійної справи на підставі наданої копії посвідчення інваліда війни 3 групи.

Згідно з випискою з акту огляду медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_1 встановлено інвалідність 3 групи з 14.02.2023.

23.03.2023 позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі встановлення інвалідності з урахуванням доплати в розмірі 25% (5111,76 грн) від основного розміру.

За результатами перерахунку пенсії з 01.03.2023 пенсійним органом розраховано індексацію базового ОСНП 2023, яка становить (20447.04*0.197) 1500 грн.

Як вбачається з протоколу за пенсійною справою позивача, з 01.03.2023 основний розмір пенсії позивача становить 20447,04 грн, з урахуванням індексації - 21947,04 грн, з урахуванням збільшення основного розміру пенсії на 25% - 27058,80 грн, підсумок пенсії - 27058,80 грн, підсумок пенсії з урахуванням максимального розміру - 20930 грн.

Як вбачається з довідки пенсійного органу про перерахунок пенсії станом на 01.04.2023, основний розмір пенсії позивача становить 20447,04 грн, з урахуванням індексації - 21947,04 грн, з урахуванням збільшення основного розміру пенсії на 25% - 27058,80 грн, з урахуванням доплати як інваліду війни 3 групи (627,90 грн) та доплати до 100 грн (50 грн), підсумок пенсії - 27736,70 грн, підсумок пенсії з урахуванням максимального розміру - 20930 грн.

Позивач не погодився з невиплатою йому індексації та з обмеженням суми до виплати максимальним розміром, з огляду на що звернувся до суду з даним позовом.

Згідно зі ст. 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168 від 01.03.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (Далі Постанова № 168).

Пунктами 1, 2 Постанови № 168 встановлено, що з 1 березня 2023 р.:

- перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197;

- розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

З 01.03.2023 відповідач на виконання Постанови №168 розрахував індексацію основного розміру пенсії в сумі 1500 грн.

Як вбачається з перерахунку пенсії позивача з 01.03.2023, основний розмір пенсії позивача з урахуванням доплати до основного розміру пенсії в сумі 5111,76 грн перевищує максимальний розмір у 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які втратили працездатність (20930 грн станом на 01.03.2023).

Суд зазначає, що право позивача на отримання та включення до загального розміру пенсії індексації визначається пенсійним органом станом на дату, визначену для проведення індексації відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України № 168, а саме - станом на 01.03.2023.

Пунктом 2 Постанови №168 визначені умови виплати індексації пенсії, а саме: така виплата індексації має здійснюватися в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Тобто, за приписами Постанови № 168 у разі, якщо розмір пенсії перевищує максимальний розмір, встановлений законом, виплата індексації здійснюється в межах максимального розміру пенсії.

При цьому вказаний припис є саме умовою виплати індексації станом на дату виникнення права на проведення індексації відповідно до постанови КМУ та не регулює загальний розмір пенсії до виплати.

Щодо наявності визначеного законом максимального розміру пенсії для цілей застосування п.2 Постанови № 168 суд виходить з такого.

Рішенням Конституційного Суду від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Конституційний Суд у вказаному рішенні в межах наданих законом повноважень визначив момент втрати чинності вказаної норми, а саме: "приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Верховній Раді України привести нормативне регулювання щодо забезпечення соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням."

Таким чином, з урахуванням того, що Рішення Конституційного суду прийнято 12.10.2022, втрата чинності приписами статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного суду відбулася 12.04.2023.

Отже, на дату проведення розрахунку індексації пенсії позивача (01.03.2023) відповідно до Постанови № 168, дата втрати чинності нормою статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, не настала, а відтак вказана норма була чинною, зокрема, підлягала застосуванню для перевірки дотримання умов виплати суми індексації грошового забезпечення, встановленої Постановою КМУ № 168.

Отже, станом на 01.03.2023 існував законодавчо встановлений максимальний розмір пенсії (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), який мав бути застосований, зокрема, для визначення наявності підстав для виплати індексації пенсії позивачу відповідно до Постанови № 168.

Оскільки відповідно до даних перерахунку пенсії позивача з 01.03.2023 та з 01.04.2023 основний розмір пенсії позивача, з урахуванням доплати до основного розміру - 25% в розмірі 5111,76 грн, обрахований станом на 01.03.20232, 01.04.2023, перевищує максимальний, позивач не має права на отримання індексації згідно з постановою № 168, оскільки розмір його пенсії не відповідає умовам виплати такої індексації.

З огляду на зазначене, судом не встановлено порушень прав позивача у зв`язку з невиплатою йому з 01.03.2023 та з 01.04.2023 відповідно до Постанови №168 індексації основного розміру пенсії в сумі 1500,00 грн, оскільки умови виплати такої індексації не дотримані.

Проте, вказана невиплата індексації за своєю суттю не є обмеженням пенсії максимальним розміром.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що основний розмір пенсії позивача з урахуванням доплати до основого розміру - 25% в розмірі 5111,76 грн - разом 25558,80 станом на 01.03.2023 та з урахуванням доплати як інваліду війни 3 групи (627,90 грн) та доплати до 100 грн (50 грн), разом - 26236,70 грн станом на 01.04.2023, перевищував максимальний розмір - 20930 грн, а відтак є обмеженим максимальним розміром.

З вказаного приводу суд зазначає наступне.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-ХІІ. десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-ХП, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/20І6, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-ХІІ десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-ХІІ, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХП та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХП, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, такі норми явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в Постанові від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем з 01.03.2023 обмежено основний розмір пенсії позивача з урахуванням доплати до основного розміру пенсії - 25% (без урахування індексації) та обмежено основний розмір пенсії позивача з урахуванням доплати до основного розміру пенсії - 25% як інваліду війни 3 групи - 627,90 грн, доплати до 100 грн - 50 грн (без урахування індексації) максимальним розміром, до виплати - 20930 грн.

Саме вказане обмеження Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області основного розміру пенсії позивача (без урахування індексації) з 01.03.2023 та з 01.04.2023 є протиправним.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини відповідачем допущено порушення права позивача на отримання пенсії з урахуванням доплати до основного розміру пенсії - 25% (без урахування індексації) з 01.03.2023 та на отримання пенсії з урахуванням доплати до основного розміру пенсії - 25% як інваліду війни 3 групи - 627,90 грн, доплати до 100 грн - 50 грн (без урахування індексації) з 01.04.2023.

З огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

В той же час, перерахунок та виплата пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром в частині виплати індексації задоволенню не підлягає.

З огляду на зазначене, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України в розмірі 1/2 сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні щомісячної пенсії ОСОБА_1 (без урахування індексації) з 01.03.2023 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 з 01.03.2023 щомісячну пенсію (без урахування індексації) без обмеження максимальним розміром.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 18.07.2023.

Суддя Білова О.В.