Справа № 420/16085/22
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/16085/22

Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Домусчі С. Д., Шеметенко Л. П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 20.10.2022 року №17336- 15046/С-02/8-1500/22;

- зобов`язати відповідача зарахувати період роботи 03.01.1986 по 06.04.2022 на посадах викладача в: Одеському інституті інженерів морського флоту, Одеському Державному морському університеті, Одеському національному морському університеті, Одеському технічному коледжі Одеської національної академії харчових технологій, Відокремленому структурному підрозділі «Одеській технічний фаховий коледж Одеської національної академії харчових технологій» - до спеціального педагогічного стажу та виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 05.11.1991 (далі - Закон № 1058-IV).

Позивачка просила виплату грошової допомоги здійснити на її поточний рахунок, відкритий у DNH Head Office ПриватБанку, рахунок № НОМЕР_1 , рахунок установи уповноваженого банку № НОМЕР_2 в ПриватБанку МФО 305299, код 14360570.

Також позивач просила стягнути на її поточний рахунок відкритий ПриватБанку з ГУ ПФУ в Одеській області сплачений судовий збір в сумі 992,40 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що у спірний період працювала на посадах педагогічних працівників (викладачем кафедри фізичного виховання та спорту), робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років.

На звернення до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV отримала відмову, в якій відповідач посилається на те, що навчальні заклади, в яких працювала позивач не передбачені Переліком закладів і установ освіти, закладів здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 (далі Постанова № 909).

Заявляючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилається на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 20.02.2019 у справі № 462/5336/16 та від 30.01.2019 у справі 876/5312/17, згідно якої, попри те, що вказана посада прямо не передбачена Постановою №909, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у такої особи необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах та виходом на пенсію саме з цих посад, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію, будь якого іншого виду пенсії.

Позивач вважає, що відмова ГУ ПФУ в Одеській області суперечить положенням закону, оскільки її педагогічний стаж, на день звернення за отриманням грошової допомоги згідно із пунктом 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV становить більше 34 років, а тому вона має право на виплату вказаної грошової допомоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV у розмірі 10 місячних пенсій, з підстав, викладених у листі від 20.10.2022.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до стажу ОСОБА_2 педагогічний стаж за період роботи з 03.01.1986 по 06.04.2022 та здійснити нарахування і виплату грошової допомоги, у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV- «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV.

Суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що у позивачки наявний загальний страховий стаж роботи викладачем навчальних закладів, який складає більш ніж 34 роки, що підтверджується записами в трудовій книжці, а тому такий стаж має бути зарахований відповідачем.

Суд, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20.02.2019 у справі № 462/5636/16, визначив, що посада на якій працювала позивачка відноситься до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до призначення пенсії за віком не отримувала будь-яку пенсію, а тому має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV та Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191(далі - Постанова № 1191).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, ГУ ПФУ в Одеській області, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції, під час ухвалення рішення не врахував, що положення Постанови № 909 не передбачають посад викладачів, що працюють у вищих навчальних закладах ІІІ ІV рівнів акредитації, а тому робота на таких посадах не дає права на пенсію за вислугу років.

Відтак, скаржник вважає, що оскільки посади викладача у вищих навчальних закладах освіти, а саме: в Одеському інституті інженерів морського флоту, Одеському Державному морському університеті, Одеському національному морському університеті, Одеському технічному коледжі Одеської національної академії харчових технологій, Відокремленому структурному підрозділі «Одеській технічний фаховий коледж Одеської національної академії харчових технологій», Постановою № 909 не передбачені, підстави для виплати позивачці спірної грошової допомоги відсутні.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа буде розглядатися в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 згідно відомостей трудової книжки НОМЕР_3 з 03.01.1986 року по 25.08.2018 року працювала на посаді викладача та старшого викладача в: Одеському Інституті інженерів морського флоту (стор. 4-5), Одеському Державному морському університеті (стор. 6-7), Одеському національному морському університеті (стор. 7-15); з 17.09.2018 року по день призначення пенсії - 06.04.2022 року працювала на посаді викладача в Одеському технічному коледжі Одеської національної академії харчових технологій (стор. 16-17).

06.04.2022 позивачці призначена пенсія за віком з розрахунку загального стажу 42 роки 4 місяці 20 днів.

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

За наслідками розгляду вищевказаної заяви ГУ ПФУ в Одеській області направило позивачці відповідь, в якій повідомило про відсутність підстав для виплати вищезазначеної грошової допомоги, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу 30 років.

Відмовляючи у виплаті грошової допомоги, відповідач повідомив, що до стажу роботи, що дає право на таку виплату не зараховані, період роботи з 18.08.1983 по 02.01.1986 в добровільному спортивному товаристві «Авангард» та з 03.01.1986 по 25.08.2018 в Одеському національному морському університеті, оскільки зазначені установи не передбачені Постановою № 909.

Вважаючи протиправною відмову ГУ ПФУ в Одеській області, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

В апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області заперечує право позивачки на виплату грошової допомогу, у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Перевіряючи правильність наведеного доводу, колегія суддів зазначає таке.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 7-1 розділу Прикінцевих положень Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону №1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

23.11.2011 Кабінет Міністрів України відповідно до пункту 7- 1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV постановою №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати ( Постанова №1191).

Колегія суддів враховує, що особливості застосування пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV були предметом дослідження Верховним Судом.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постановах від 02.03.2020 у справі № 175/4084/16-а, від 18.06.2021 у справі № 328/1620/17, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з:

1) наявністю в особи необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах;

2) виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності;

3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV будь-якого іншого виду пенсії.

Підставою для відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій став висновок ГУ ПФУ в Одеській області про відсутність першої із зазначених умов, а саме - спеціального страхового стажу.

Перевіряючи обґрунтованість такого висновку, колегія суддів враховує, що відповідно до пункту «е» статті 55 Закону 1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Такий перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 909.

Також колегія суддів враховує, що згідно з пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого Постановою № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені:

-переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою №909 ;

- переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583.

Отже, нормативно-правовим актом, який визначає перелік закладів і установ освіти та посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, а також на виплату грошової допомоги є саме Постанова № 909.

Згідно з розділом 1 «Освіта» вказаного Переліку право на пенсію за вислугу років мають, зокрема працівники вищих навчальних закладів I II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладів, а саме: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції навчальні заклади, в яких позивачка працювала у спірний період, зокрема 03.01.1986 по 25.08.2018, на посадах викладача являлися: Одеській інститут інженерів морського флоту, Одеській державний морський університет, Одеський національний морський університет.

Названі навчальні заклади належать до вищих навчальних закладів ІV рівня акредитації.

Саме належність цих вищих навчальних закладів до ІV рівня акредитації, стало підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу періоду з 03.01.1986 по 25.08.2018, що підтверджується листом від 20.10.2022 (а.с.9).

На думку колегії суддів, слід вважати правильним таке рішення ГУ ПФУ в Одеській області, адже відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого Постановою № 909, включені вищі навчальні заклади лише І-ІІ рівня акредитації.

Є помилковою позиція суду першої інстанції, що включення посади позивачки до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 за № 963, дає їй безумовне право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, позаяк за змістом пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ та Постанови № 909 значення має не лише займана посада, а й заклад, в якому працювала позивачка.

За такого правового регулювання робота позивачки на посаді викладача кафедри фізичного виховання в період з 03.01.1986 по 25.08.2018 у Одеському національному морському університеті не дає їй права на пенсію за вислугу років згідно з пунктом «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ та, відповідно права на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив неправильний висновок про те, що посада викладача кафедри фізичного виховання в Одеському національному морському університеті належить до посад педагогічних працівників згідно з Переліком посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджених Постановою №963.

За змістом вказаного Переліку викладачі вищих навчальних закладів III-IV рівня акредитації належать до науково-педагогічних працівників.

Слушно зауважити про недоречність застосування до спірних правовідносин правових позицій, викладених в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №462/5635/16-а, від 19.03.2019 у справі № 466/5637/17, від 30.01.2019 у справі №876/5312/17, позаяк у межах вказаних справ Верховний Суд перевіряв наявність підстав для зарахування до спеціального стажу періодів роботи в інших закладах освіти, а саме - позашкільних навчальних закладах (музичних школах, будинку естетичного виховання дітей та юнацтва), а не у вищому навчальному закладі ІV рівня акредитації.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального стажу період роботи з 03.01.1986 по 25.05.2018 на посадах викладача в: Одеському інституті інженерів морського флоту, Одеському Державному морському університеті, Одеському національному морському університеті є необґрунтованим та не може бути задоволений за наведених вище підстав.

Що стосується частини позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального стажу період роботи з 17.09.2018 по 06.04.2022 у Одеському технічному коледжі Одеської національної академії харчових технологій, Відокремленому структурному підрозділі «Одеській технічний фаховий коледж Одеської національної академії харчових технологій», то колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів відмови у зарахуванні такого стажу відповідачем.

Так, як зазначалося вище, листом від 20.102022 на заяву ОСОБА_1 про відсутність підстав для виплати допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу ХV- «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, відповідач повідомив, що до стажу роботи, що дає право на таку виплату незараховані, період роботи з 18.08.1983 по 02.01.1986 в добровільному спортивному товаристві «Авангард» та з 03.01.1986 по 25.08.2018 в Одеському національному морському університеті, оскільки зазначені установи не передбачені Переліком № 909 (а.с.9).

З цього приводу колегія суддів вважає необхідним звернути увагу, що частина 1 статті 2 КАС України встановлює, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Також, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З вищенаведених норм законодавства вбачається, що захисту в адміністративному судочинстві підлягають лише та виключно порушені права, свободи та інтереси позивача.

З огляду на те, що в зарахуванні цього періоду відповідач не відмовив ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що права позивачки в цій частині не є порушеними, а тому заявлений позов в цій частині є безпідставним та не може бути задоволений.

Наведене, у сукупності, дає підстави для висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити позивачці грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на визначений нею банківський рахунок є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності у позивачки права на нарахування і виплату грошової допомоги, у розмірі 10 місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV- «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, знайшли своє підтвердження, а висновок суду першої інстанції про задоволення Позову ОСОБА_1 є помилковим.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Статтею 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції не застосував закон, який підлягав застосуванню.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя С. Д. Домусчі

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 17.07.2023.