Справа № 420/10648/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» до Одеської митниці про визнання противоправним дій та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «100 ШИН+», до відповідача, Одеської митниці, в якій позивач просить:

(1).Визнати протиправними дії Одеської митниці щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ « 100 ШИН+ », за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

(2).Скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000097, № UA500020/2023/000098.

(3).Визнати протиправними та скасувати рішення про корегування митної вартості № UA500020/2023/000048/2 від 14.03.2023; № UA500020/2023/000047/2 від 14.03.2023.

ІІ. Аргументи сторін.

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач зазначає, що відповідач в оскаржуваних рішеннях не навів достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не визначив інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності її визначення. Як видно зі змісту спірних рішень, митний орган зазначає про неможливість застосування методів визначення митної вартості товарів передбачених п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України, у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичного, подібного (аналогічного) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, однак таке формальне обґрунтування із загальними висновками не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та мотивованими у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 Митного кодексу України.

При цьому, на думку позивача, посилання відповідача в рішеннях про коригування митної вартості товару на відомості з довідкової інформації не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Крім того, митний орган не спростував контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст.58 Митного кодексу України.

(б) Позиція відповідача

31.05.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Так, представник зазначив, що оскільки в документах, які надані позивачем разом з митними деклараціями (МД) № 23UA48U8 від 13.03.2023 та № 23UA49U7 від 13.03.2023 містились розбіжності, ознаки підробки та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

При цьому, у рішеннях про коригування митної вартості № UA500020/2023/000048/2 від 14.03.2023 та № UA500020/2023/000047/2 від 14.03.2023 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Таким чином, враховуючи положення частини 6 статті 54, статті 256 МКУ, відповідач видав картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000097 і № UA500020/2023/000098 та роз`яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

(в) Відповідь на відзив

06.06.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він наголошував, що наведені у відзиві доводи не спростовують суті позовних вимог та просив задовольнити їх в повному обсязі з підстав, які зазначені в позовній заяві. Крім того, представник звернув увагу, що виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи. В свою чергу, перелік у відзиві на позовну заяву нормативно-правових актів, які, на думку відповідача, мають бути враховані судом, є безпідставним, оскільки положеннями відповідних документів не спростовується належність застосування до спірних правовідносин вимог Митного кодексу України.

(г) Заперечення на відповідь на відзив

14.06.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він зазначив, що під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500020/2023/000048/2 від 14.03.2023 та № UA500020/2023/000047/2 від 14.03.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000097 і № UA500020/2023/000098 відповідач діяв у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушував права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

ІІІ. Процедура та рух справи

15.05.2023 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи, встановлені судом, та докази на їх підтвердження

20.01.2019 між позивачем (покупець) та компанією "GUIZHOU TYRE CO., LTD" (продавець) укладений договір закупівлі імпортного товару № 100-19 відповідно до п.п.1 якого по даному договору продавець зобов`язується передати товар - Вантажні та легкові шини в асортименті та бренду, вказаному в комерційному інвойсі, виробництва компанії «GUIZHOU TYRE CO., LTD», а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар у відповідності з комерційним інвойсом, який є невід`ємною частиною даного контракту.

Відповідно до платіжного доручення в іноземній валют або банківських металах № 48 від 22.12.2022 позивач здійснив попередню оплату за товар у сумі 63 496,17 доларів США.

22.12.2022 сторони узгодили Інвойс № 2 щодо номенклатури, ціни та кількості товару.

З метою митного оформлення товар позивач позов до митного органу:

1) електронну митну декларацію № 23UA48U8 від 13.03.2023 по товару № 1 - шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожній (всесезонний):- 315/70R22.5-18 мод. GL267D - 4шт. індекс навантаження - 154/150; індекс швидкості - L, посадочний діаметр -22,5;- 315/70R22.5-18 мод. GL282A -255 шт. індекс навантаження - 154/150; індекс швидкості - L, посадочний діаметр -22,5. Загальна кількість 259 шт. Виробник "GUIZHOU TYRE CO., LTD". Торговельна марка: ADVANCE. Країна виробник CN.

До вказаної декларації позивач додав:

- Пакувальний лист (Packing list) № 2 від 24.01.2023;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) № 2 від 22.12.2022;

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 2 від 24.01.2023;

- Коносамент (Bill of lading) № SZX230162394 від 24.01.2023;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 570 від 08.03.2023;

- Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № 23C5200A0127/00139 від 10.03.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №48 від 22.12.2022;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № FSE-SGA-2023-03- 00000097 від 03.03.2023;

- Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортноекспедиційних послуг №38 від 07.03.2023;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №20230308/2 від 10.03.2023;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №Б/Н від 08.03.2023;

- Розрахунок ціни (калькуляція) №2 від 24.01.2023;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №Б/Н від 26.10.2020;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №Б/Н від 31.12.2021;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №Б/Н від 18.04.2022;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №100-GU19 від 20.01.2019;

- Договір (контракт) про перевезення №20230308/2 від 03.03.2023;

- Договір (контракт) про перевезення №Б/Н від 11.08.2022;

- Копія митної декларації країни відправлення №60063034 від 09.01.2023.

2) електронну митну декларацію № 23UA49U7 від 13.03.2023 по товару № 1 - шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожній (всесезонний):- 315/70R22.5-18 мод. GL267D -240 шт. індекс навантаження - 154/150; індекс швидкості - L, посадочний діаметр -22,5;- 315/80R22.5-20 мод. GL278A -20 шт. індекс навантаження - 156/150; індекс швидкості - L, посадочний діаметр - 22,5. Загальна кількість 260 шт. Виробник "GUIZHOU TYRE CO., LTD". Торговельна марка: ADVANCE. Країна виробник CN.

До вказаної декларації позивач додав:

- Пакувальний лист (Packing list) № 2 від 24.01.2023;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) № 2 від 22.12.2022;

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № 2 від 24.01.2023;

- Коносамент (Bill of lading) №SZX230162394 від 24.01.2023;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 277 від 08.03.2023;

- Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №23C5200A0127/00139 від 10.03.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару №48 від 22.12.2022;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №FSE-SGA-2023-03- 00000097 від 03.03.2023;

-Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортноекспедиційних послуг №38 від 07.03.2023;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 20230309/2 від 10.03.2023;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №Б/Н від 08.03.2023;

- Розрахунок ціни (калькуляція) №2 від 24.01.2023;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №Б/Н від 26.10.2020;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №Б/Н від 31.12.2021;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №Б/Н від 18.04.2022;

-Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №100-GU19 від 20.01.2019;

- Договір (контракт) про перевезення №20230308/2 від 03.03.2023;

- Договір (контракт) про перевезення №Б/Н від 11.08.2022;

- Копія митної декларації країни відправлення №60063034 від 09.01.2023.

Крім того, 13.03.2023 на підставі вимоги відповідача про надання додаткових документів, позивач додатково надав:

- Лист пояснення ТОВ « 100 ШИН +» б/н від 13.03.2023;

- Переклад митної декларації країни відправлення № 60063034 від 09.01.2023;

- Угоду від 11.08.2022 з додатком;

- Рахунок № FSE-SGA/2023/03/00000097 від 03.03.2023;

- Платіжне доручення № 38 від 07.03.2023;

- Договір заява на перевезення 20230308/2 від 03.03.2023.

14.03.2023 відповідач прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000047/2 у п.33 якого зазначено, що у зв`язку із тим, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні, які підтверджують митну вартість товарів, а саме ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо них, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, а саме:

1) згідно п. 6 ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте, до митного оформлення жоден з наведених документів по маршруту Гданськ (Польща ) - п/п «Ягодин» (Україна ) не надано, а надано лист ФОП ОСОБА_1 від 10.03.2023 № 20230309/2. Таким чином, до митного оформлення не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

2) у спеціально визначених графа (країна (регіон) призначення та порт призначення) копій митних декларацій країни відправлення зазначено «UKR» (Україна). Проте, у поданому до митного оформлення коносаменті від 24.01.2023 № SZX230162394 зазначено порт призначення Гданськ (Польща). Зазначене вище свідчить про наявні ознаки підробки поданих до митного оформлення документів.

3) згідно п.2.4 зовнішньоекономічного договору 100GU-19 від 20.01.2019, якість товару відповідає сертифікату якості ЕСЕ, виданому виробником, проте зазначений документ до митного оформлення не наданий.

4) коносамент SZX230162394 від 24.01.2023, товаросупровідні документи, в тому числі пакувальний лист від 24.01.2023, що в свою чергу несе розбіжності між відвантаженням та безпосереднім пакуванням.

5) декларантом надано переклад МД країни відправника №60063034, де підтверджено, що дата подання даної МД становить 09.01.2023. Також в митній декларації країни відправника є посилання на «номер договору (інвойс) -2». При цьому, декларантом надано до митного оформлення за МД від 13.03.2023 №23UA49U7 інвойс №2 від 24.01.2023 що суперечить даті подання митної декларації країни відправника №60063034 від 09.01.2023 . Також згідно п. 1.1 договору від 20.01.2019 № 100-GU19 «По настоящему договору Продавец обязуеться передать товар ГРУЗОВЫЕ и ЛЕГКОВЫЕ ШИНИ В АССОРТИМЕНТЕ И БРЕНДА указаном в комерческом инвойсе…».

Також відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000098, де зазначено про порушення вимог частини 6 пункту 2 статті 54 МК України.

Крім того, 14.03.2023 відповідач прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2023/000048/2 у п.33 якого зазначено, що у зв`язку із тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо них, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, а саме:

1) з частиною десятою статті 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості товарів до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Згідно п.1 розд.2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортноекспедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.05.2023 8 України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте вказані документи до митного оформлення не подано в повному об`ємі, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

2) згідно п.2.4 зовнішньоекономічного договору 100GU-19 від 20.01.2019, якість товару відповідає сертифікату якості ЕСЕ, виданому виробником, проте зазначений документ до митного оформлення не надано.

3) коносамент SZX230162394 від 24.01.2023, товаросупровідні документи, в тому числі пакувальний лист від 24.01.2023, що в свою чергу несе розбіжності між відвантаженням та безпосереднім пакуванням.

4) переклад копії мд №60063034 від 09.01.2023 країни відправлення, де підтверджено дата подання МД 09.01.2023, також в поданій мд від 13.03.2023 №23UA48U8 інвойс № від 24.01.2023 що не відповідає даті подання митної декларації країни експортера вантажу №60063034 від 09.01.2023 що суперечить п.1.1 договору 100GU-19 від 20.01.2019.

Також відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000097, де зазначено про порушення вимог частини 6 пункту 2 статті 54 МК України.

V. Джерела права та висновки суду

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують Митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, Митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 по справі №815/5791/17.

Із матеріалів справи суд встановив, що з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів позивач подав до відповідача повний пакет документів для підтвердження визначеної ним митної вартості товару, передбачений статтею 53 Митного кодексу України.

Відповідач в оскаржуваних рішеннях зазначив, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає оплаті за ці товари.

Проте суд критично оцінює зазначені висновки відповідача з огляду на таке.

Так, щодо посилань відповідача у спірному рішенні на те, що до митного оформлення не надано документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, витрат на транспортування, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що відповідно до п.4 договору закупівлі імпортного товару № 100-GU19 від 20.01.2019 базисні умови поставки по вказаному договору є умовами, які вказані в комерційному інвойсі. Умови доставки повинні відповідати правилам «Інкотермс 2010». Строк поставки товару на умовах FOB (SHENZHEN) «Інкотермс 2010» - 30 календарних днів з дати виникнення пункту 5.1 вказаного договору.

При цьому, поставка товару здійснювалась за інвойсом № 2 від 22.12.2022, в якому умовами поставки визначено FOB SHENZHEN (YANTIAN).

Умови поставки FOB (… named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) термін Інкотермс 2010, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. Продавець за умовами поставки FOB зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту, переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. Ціна FОВ (FОВ ргісе) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

За таких обставин, умови FOB (FREE ON BOARD) відповідно до правил «Інкотермс 2010», включають до обов`язків покупця укладення договору перевезення товару від названого порту відвантаження за власний рахунок.

Так, суд встановив, що позивач для підтвердження витрат на транспортування при митному оформленні товару надав:

- довідку про транспортні витрати б/н від 08.10.2022 року на підтвердження транспортних витрат з пункту відправлення порт SHENZHEN (YANTIAN) до порт (Gdansk ) Польща, що містить данні про вартість перевезення, номер контейнеру (EMCU8369570) та дані щодо номеру інвойсу (№ 2 від 24.01.2023);

- довідку про транспортні витрати № 20230308/2 від 10.03.2023, якою підтверджувалось, що транспортно-експедиційні витрати для позивача автомобілем № НОМЕР_1 /ВА1149ХF відповідно до заявки № 20230308/2 від 03.03.2023 по маршруту: Гданськ (Польща) п/п «Яготин» (Україна) складають 76000,00 грн. згідно інвойсу 2 від 21.01.2023 та CMR 570 від 08.03.2023.

Крім того, на підтвердження витрат на транспортування позивач додатково надав:

- рахунок № 5 від 13.03.2023 на суму 89 205 грн. без ПДВ щодо послуг, наданих автомобільним транспортом: 1) транспорті послуги автомобілем НОМЕР_1 /ВА1149ХF з перевезення вантажу по маршруту: м. Гданськ (Польща) - п/п Ягодин (Україна): 76 000 грн. без ПДВ; 2) транспорті послуги автомобілем НОМЕР_1 /ВА1149ХF з перевезення вантажу по маршруту: п/п Ягодин (Україна) - Одеса (Україна): 13 205 грн. без ПДВ;

- рахунок на оплату № 6 від 13.03.2023 на суму 89 205 грн. без ПДВ щодо послуг, наданих автомобільним транспортом: 1) транспорті послуги автомобілем НОМЕР_2 /ВА1977ХF з перевезення вантажу по маршруту: м. Гданськ (Польща) - п/п Ягодин (Україна): 76 000 грн. без ПДВ; 2) транспорті послуги автомобілем НОМЕР_2 /ВА1977ХF з перевезення вантажу по маршруту: п/п Ягодин (Україна) - Одеса (Україна): 13 205 грн. без ПДВ;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 5 від 14.03.2023 про те, що перевізником були надані транспорті послуги з перевезення вантажу за маршрутом: Гданськ (Польща) - Одеса (Україна), згідно із № 20230308/2 автомобілем НОМЕР_2 /ВА1977ХF;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 6 від 14.03.2023 про те, що перевізником були надані транспорті послуги з перевезення вантажу за маршрутом: Гданськ (Польща) - Одеса (Україна), згідно із № 20230308/2 автомобілем НОМЕР_2 /ВА1977ХF;

- платіжну інструкцію № 11476 від 15.03.2023 на суму 89205,00 грн.;

- платіжну інструкцію № 11475 від 15.03.2023 на суму 89205,00 грн.

Також позивач надав угоду від 11.08.2022 з додатком, рахунок № FSE-SGA/2023/03/00000097 від 03.03.2023, платіжне доручення № 38 від 07.03.2023; договір заяву на перевезення 20230308/2 від 03.03.2023.

При цьому, суд враховує, що Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність можливості провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

Щодо посилань відповідача у оскаржуваних рішеннях, що згідно п.2.4 зовнішньоекономічного договору 100GU-19 від 20.01.2019, якість товару відповідає сертифікату якості ЕСЕ, виданому виробником, проте зазначений документ до митного оформлення не наданий, то суд погоджується з доводами позивача, що за нормами Митного Кодексу сертифікат якості не є документом, що підтверджує митну вартість.

При цьому, суд звертає увагу, що сертифікат якості - це письмовий документ, складений у довільній формі та виданий виробником товару (продукції), щоб підтвердити відповідність виробленого ним товару (продукції) вимогам, які висуваються до якості такого товару (продукції) (відповідно інформації з Митної енциклопедії, 2013 р.).

Таким чином, не надання продавцем сертифікату може свідчити про не виконання ним умов контракту, в частині надання сертифікату якості ЕСЕ, проте не може свідчити про заниження митної вартості.

Щодо посилань в оскаржуваних рішеннях, що коносамент SZX230162394 від 24.01.2023, товаросупровідні документи, в тому числі пакувальний лист від 24.01.2023, що в свою чергу несе розбіжності між відвантаженням та безпосереднім пакуванням, суд звертає увагу, що митний орган, здійснюючи контроль правильності визначення митної вартості, повинен брати до уваги лише ті докази, які стосуються предмета доказування. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У той же час, митний орган не навів жодних відомостей про те, яким саме чином складання пакувального листа в день відвантаження Товару, впливає на визначення митної вартості товару чи складові митної вартості.

Щодо посилань у оскаржуваному рішенні № UA500020/2023/000047/2 від 14.03.2023, що у спеціально визначених графа (країна (регіон) призначення та порт призначення) копій митних декларацій країни відправлення зазначено «UKR» (Україна). Проте, у поданому до митного оформлення коносаменті від 24.01.2023 № SZX230162394 зазначено порт призначення Гданськ (Польща). Зазначене вище свідчить про наявні ознаки підробки поданих до митного оформлення документів, суд зазначає, що експортна митна декларація складається експортером, відповідно до вимог законодавства чинного в країні експортера (Китаї), а покупець товару не відповідає за заповнення митної декларації країни відправлення, яка оформляється у відповідності до законодавства, країни відправлення та внесення до неї відповідної інформації.

Крім того, суд встановив, що позивач до митного оформлення надав митну декларацію країни відправлення № 60063034 від 09.01.2023, що містить данні про постачальника (GUIZHOU TYRE CO., LTD ), покупця (ТОВ « 100 ШИН +»), умови поставки (FOB ), Вагу 26 907,33 кг. ( 12972,41 + 13934,92), найменування товару (шини для вантажних автомобілів) , кількість товару 519 шт. ( 259+260 шт.) та вартість товару, що в повній мірі співпадають з даними, зазначеними в товаросупровідних документах, що надані до митного оформлення, що, в свою чергу, дозволяє ідентифікувати митну декларацію країни відправлення з партією товару, що оцінюється.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідач не навів та не надав, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару суд не встановив.

Щодо посилань в оскаржуваному рішенні, що джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації баз даних, зокрема, АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду в аналогічних (подібних) правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 280/1824/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а та від 08.02.2019 року у справі № 825/648/17 тощо.

При цьому, торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Суд звертає увагу, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України та наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 808/9123/15.

Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 6441,60 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 6441,60 грн.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Одеської митниці щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ТОВ «100 ШИН+ », за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

3.Скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000097, № UA500020/2023/000098.

4.Визнати протиправними та скасувати рішення про корегування митної вартості № UA500020/2023/000048/2 від 14.03.2023; № UA500020/2023/000047/2 від 14.03.2023.

5.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 ШИН+» судовий збір в розмірі 6441(шість тисяч чотириста сорок одна),60 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « 100 шин+», адреса: 07455, Київська обл., Броварський р-н., сільрада Княжицька, автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25 км, .

Відповідач: Одеська митниця, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд.21 А, код ЄДРПОУ ВП 44005631.

Суддя Оксана БОЙКО