Справа № 120/2710/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

18 липня 2023 р. Справа № 120/2710/23
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕМО" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕМО" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення.
Рішенням суду від 03.07.2023 вказаний позов задоволено повністю.

При цьому, за змістом рішення судом зазначено, що питання про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу судом не вирішується через відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження понесення позивачем відповідних витрат та їх розміру. Втім, з огляду на задоволення позову та враховуючи зроблену позивачем заяву у позовній заяві та відповіді на відзив, питання про розподіл витрат позивача на правову допомогу адвоката може бути вирішене судом шляхом прийняття додаткового рішення, як це передбачено частиною 4, 5 статті 143 КАС України, за умови дотримання позивачем вимог абз. 2 ч. 7 ст. 139 КАС України.

10.07.2023 до суду надійшла заява адвоката представника позивача про ухвалення додаткового рішення, за змістом якої адвокат просить відшкодування витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 5800,00 грн, понесених у зв`язку з розглядом цієї справи. До заяви додані документи на підтвердження розміру витрат та докази надіслання копії заяви з додатками відповідачу.

Ухвалою суду від 12.07.2023 розгляд вказаної заяви вирішено здійснити у письмовому провадженні та встановлено відповідачу 3-денний строк для подання заперечень щодо зяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

14.07.2023 до суду надійшло заперечення Вінницької митниці щодо вимог заяви представника позивача. В обґрунтування заперечень вказано, що розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (надання послуг), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідач вказує на те, що сума митних платежів у цій справі складає 9401,57 грн, а відтак витрати понесені позивачем на правничу допомогу в сумі 5800,00 є необґрунтованими, явно завищеними і такими, що не відповідають складності справи.

Крім того, відповідач зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення всі його втрати на адвоката, якщо керуючись принципом справедливості, як одного з основних елементів принципу верховенства права встановить, що розмір гонорару є неспівмірним зі складністю справи.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового судового рішення за заявою представника позивача, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

В силу вимог ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252 КАС України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до ст. 1 цього Закону:

договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами другою-третьою статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Водночас в силу вимог ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, в тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положень статті 139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.

Судом встановлено, що між позивачем товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕМО" (далі Клієнт) та адвокатом Якименком К.В. (далі Адвокат) укладено Договір про надання правничої допомоги від 15.03.2023 (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 цього Договору Адвокат здійснює надання правової допомоги, представництво та захист інтересів Клієнта в судах України про визнання протиправним і скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, без обмеження повноважень, на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п. 4.1. цього Договору вартість послуг Адвоката визначена додатком 1 до даного Договору, який є його невід`ємною частиною.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що гонорар Адвоката за позитивний результат (задоволення позову або відмову у задоволенні позову, часткове задоволення позову) складає 10 відсотків від суми позову або незадоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 4.5. Договору за результатами надання правової допомоги (винесення рішення суду) складається Акт, який підписується Адвокатом та Клієнтом. В Акті вказується обсяг наданої правової допомоги та її вартість.

Згідно з п. 4.6. Договору Клієнт оплачує Адвокату послуги з надання правової допомоги протягом 30 днів з моменту винесення рішення суду.

Відповідно до додатку 1 до Договору про надання правничої допомоги від 15.03.2023 вартість послуг Адвоката складає:

- первинна усна консультація адвоката (1 год.) - 800 грн.,

- вивчення документів, які стосуються справи (1 год.) - 900 грн.,

- аналіз законодавства та судової практики, ознайомлення з матеріалами судових справ, кримінальних проваджень, збір доказів шляхом відвідування підприємств / установ / організацій (тощо) (1 год.) - 900 грн.,

- підготовка позовної заяви (відзиву на позовну заяву) (1 год) - 1000 грн.,

- підготовка заяв та клопотань (1 год) - 800 грн.,

- підготовка апеляційної скарги (відзиву на апеляційну скаргу) (1 год) - 1500 грн.,

- підготовка касаційної скарги (відзиву на касаційну скаргу) (1 год) - 2500 грн.,

- участь у судовому засіданні (1 год) - 2000 грн.,

- відрядження до іншого міста (1 год) - 2000 грн.

Окрім того, у матеріалах справи міститься Акт від 04.07.2023 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № б/н від 15.03.2023 (далі Акт).

Відповідно до п. 1 Акту адвокат з 15.03.2023 по 04.07.2023 надав Клієнту юридичні послуги відповідно до Договору про надання правової допомоги № б/н від 15.03.2023 у справі № 120/2710/23, а клієнт прийняв надані послуги.

Згідно з п. 2 Акту вартість та обсяг наданих послуг складається з:

- первинна усна консультація адвоката 800,00 грн (800,00 грн/консультація);

- вивчення документів, які стосуються справи (1 год. 40 хв. х 900,00 грн/год) 1500,00 грн;

- аналіз законодавства та судової практики (1 год. 40 хв. х 900,00 грн/год) 1500,00 грн;

- підготовка позовної заяви (2 год. 00 хв. х 1000 грн/год) 2000,00 грн.

Всього до сплати 5800,00 грн (п`ять тисяч вісімсот) гривень 00 коп.

При цьому, суд враховує правову позицію, наведену у додатковій постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 300/3178/20, відповідно до якої витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.

Отже, витрати позивача в розмірі 5800,00 грн на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та доводяться належними і допустимим доказами.

У той же час, суд прийшов до переконання, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, ціною позову та обсягом виконаних адвокатом робіт.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відтак, суд враховує, що у подібних правовідносинах є судова практика. При цьому, обсяг позовної заяви та доданих до неї документів не є значним, що свідчить про те, що для вивчення таких документів та написання позову не є необхідною велика кількість часу та дослідження великої кількості нормативно-правової бази. Окрім того суд враховує, що розгляд цієї справи здійснювався у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження, що додатково свідчить про те, що дана справа належить до малозначних справ.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, а також розмір митних платежів, які підлягали сплаті, суд доходить висновку про зменшення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 3000 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 143, 242, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕМО" витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3000,00 грн (три тисячі гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕМО" (вул. Колгоспна, 1Б, с. Демидівка, Жмеринський район, Вінницька область, 23140, ).

Відповідач: Вінницька митниця Державної митної служби України (вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034, код ЄДРПОУ ВП 43997544).

Додаткове рішення суду сформовано: 18.07.2023.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна