Справа № 460/17065/23
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
Рівненський окружний адміністративний суд в особі судді Борискіна С.А., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
ОСОБА_1
до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:
-визнати протиправною відмову відповідача та зобов`язати Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки оформити та направити до Головного управління ПФУ у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 для перерахунку пенсії з 01.02.2021.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Позивачем разом з позовною заявою подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, розглянувши яку суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Так, у згаданому рішенні зазначено наступне.
"1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року".
Позивач у позовній заяві просить зобов`язати скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 для перерахунку основного розміру пенсії із 01.02.2021, проте до суду за захистом свої прав, свобод чи інтересів звернувся 14.07.2023.
При цьому, підставами позову, як вбачається зі змісту позовної заяви, є те що зазначена довідка має видаватись у зв`язку зі зміною грошового забезпечення згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704, з наступними змінами та доповненнями (далі - Постанова №704).
Зміст пункту 4 Постанови №704 вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовців повинно змінюватись у січні відповідного календарного року, за умови зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відтак, право позивача на виготовлення довідки виникає у січні відповідного року.
При цьому, отримання позивачем листа відповідача від 07.05.2023 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.
Позивач у своїй заяві, зокрема, посилається на положення ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених і військової служби та деяких інших осіб", які передбачають, що проведення перерахунку пенсії особи, який не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться без обмеження строком.
Суд не погоджується із таким твердженням позивача, оскільки дана норма стосується виключно порядку та строків проведення перерахунку пенсії та не регулює правовідносин, що виникають у зв`язку з видачею довідок про розмір грошового забезпечення, та не змінює моменту з якого позивач повинен був дізнатися про порушення свого права.
Отже, шестимісячний строк звернення до суду позивачем пропущено без поважних на те причин.
Суд акцентує увагу представника позивача на тому, що у справі №340/2148/21 Верховний Суд в своїй постанові від 07.06.2023, на яку заявник посилається в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, не вирішував питання строку звернення до суду, а розглядав матеріальні права особи на отримання відповідної довідки.
Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
З огляду на наведене, позовну заяву слід залишити без руху.
Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:
-заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом з іншими обґрунтуваннями поважності причин такого пропуску або ж доказів, що строк звернення ним не пропущено.
Керуючись ст.122, 123, 160, 161, 169, 241, 248, 256 КАС України, суддя, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій залишити без руху.
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя С.А. Борискін