Справа № 342/390/23
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 342/390/23 пров. № А/857/10710/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Большакової О.О.

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення штрафу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2023 року (суддя Федів Л.М., м. Городенка, повне судове рішення складено 05 червня 2023 року),

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови від 30 березня 2023 року серії БАД №2214445 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 8500 грн, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення згідно пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, його оскаржив позивач. Посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що автомобіль, яким керував позивач, перебуває в режимі однорічного транзиту на території України на підставі частини 1 статті 380 МК України. При цьому автомобіль на митну територію України ввезено його дружиною, а тому він має право користування ним, оскільки це є спільною власністю подружжя. Зазначає, що відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки не було враховано обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, не враховано характеризуючи дані про особу, не встановлено чи дана особа підлягає адміністративній відповідальності, а також чи узагалі правопорушення було.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Відповідач у судове засідання не з`явився хоча був належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 керував автомобілем «OPEL-ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Даний автомобіль належить ОСОБА_2 і був ввезений вказаною особою на митну територію України.

Оскільки позивачем було порушено вимоги статті 380 МК України та частину 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» постановою поліцейського Коломийського РВП сержанта Кочмара І.В. від 30 березня 2023 серії БАД № 221445 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 8 статті 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про законність вказаної постанови, виходячи з наступного.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-XII (далі Закон № 3353-XII) регулюються ПДР України.

Відповідно до положень статті 16 Закону № 3353-XII водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Разом з цим, статтею 31 цього ж Закону визначає, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Статтею 380 МК України визначено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України. Тимчасове ввезення громадянами -нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більше як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Як видно з інформації Чернівецької митниці Державної митної служби України від 21 квітня 2023 року №7.2-08/1/7.2-17-02/10/3010, автомобіль «OPEL-ASTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 було ввезено на митну територію України 25 грудня 2022 року через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Порубне - Сірет» громадянкою ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_3 , в режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

Згідно інформації по системі «Аркан» за період з 01 січня 2022 року по 03 березня 2023 року, 25.12.2022 в напрямку перетину «в`їзд о 12:29 год. та виїзд о 11:25 год.» на ділянці кордону з Румунією через пункт перетину «Порубне» транспортний засіб марки OPEL, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , країна реєстрації Іспанія, перетнув кордон України.

Також згідно перевірки по системі «Аркан» за період з 01 січня 2022 року по 03 березня 2023 року, встановлено, що 25 грудня 2022 року в напрямку перетину «в`їзд о 12:29 год. та виїзд о 11:25 год.» на ділянці кордону пункт перетину «Порубне» перетнули кордон України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, встановлено і не заперечується сторонами, що автомобіль «OPEL-ASTRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач 30 березня 2023 року о 11 год. по вул. Героїв Євромайдану, був ввезений на митну територію України громадянкою ОСОБА_3 без розмитнення з обов`язком зворотного вивезення і щодо даного автомобіля були встановлені обмеження щодо його використання, зокрема, прямо заборонено передавати його у користування іншим особам.

При цьому дане обмеження не містить виключень, зокрема, щодо можливості передачі тимчасово ввезеного транспортного засобу подружжю.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач керував автомобілем, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, а саме: передано автомобіль у користування особі, яка не ввозила його на митну територію України.

Положеннями частини 8 статті 121 КУпАП встановлено, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені МК України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, оскільки позивач вчинив порушення, передбачене диспозицією частини 8 статті 121 КУпАП, є підстави для притягнення його до відповідальності .

Враховуючи викладене, відсутні підстави для скасування постанови від 30 березня 2023 року серії БАД №221445 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 8 статті 121 КУпАП та закриття провадження у справі.

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 271, 272, 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 30 травня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 17 липня 2023 року.