Справа № 340/3711/21
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 липня 2023 року

м. Київ

справа № 340/3711/21

адміністративне провадження № К/990/23625/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 5 липня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2023 року у справі № 340/3711/21 за позовом Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

установив:

Приватне підприємство «Агро Євро Партнер» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» №2 від 25 травня 2021 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 921 281 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В1» № 2 від 25 травня 2021 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 8 187 362,07 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 4 093 681,04 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 5 липня 2022 року позов задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2023 року, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 5 липня 2022 року у справі №340/3711/21 залишено без змін. Заяву Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь Приватного підприємства «Агро Євро Партнер» витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. В задоволенні решти заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Кіровоградській області вже зверталося до Верховного Суду з касаційними скаргами, які ухвалами Верховного Суду від 20 квітня 2023 року та від 29 травня 2023 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Головне управління ДПС у Кіровоградській області втретє звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 5 липня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2023 року у справі № 340/3711/21.

У касаційній скарзі скаржник знову покликається на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд у своїй ухвалі від 29 травня 2023 року про повернення раніше поданої касаційної скарги вже звертав увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення: норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу.

Також Суд зауважив, що необхідність відступлення від висновків у постановах Верховного Суду заявник касаційної скарги мотивує лише відмінністю фактичних обставин в даній справі, а нормативно-правового обґрунтування відступлення від правового висновку застосованого до спірних правовідносин не наводить. При цьому, заявник касаційної скарги довільно ототожнює поняття необхідності відступлення від висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах з нерелевантністю їх застосування судом до спірних правовідносин.

У разі оскарження рішень судів попередніх інстанцій з підстав, передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник касаційної скарги повинен навести обґрунтовані та переконливі аргументи, які слугували підставою для висновків про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Водночас звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.

Змістовно обґрунтування касаційної скарги майже не змінилося.

Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Подана касаційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Крім того, Верховний Суд зауважує, що подана касаційна скарга містить посилання на постанови Верховного Суду, які ухвалені за різних обставин та містять різні правові висновки, що, своєю чергою, не дає можливості зрозуміти від якого конкретного правового висновку суду касаційної інстанції скаржник хоче відступити.

Також зі змісту касаційної скарги не зрозуміло, який, на думку скаржника, правовий висновок у цій справі є правильний і який необхідно зробити.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, зокрема якщо у касаційній скарзі не викладені, передбачені цим Кодексом, підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 5 липня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 9 березня 2023 року у справі №340/3711/21 повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Шишов