Справа № 420/6470/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6470/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суму заборгованості: з Єдиного податку з фізичних осіб - 21 736 грн. 86 коп. на бюджетний рахунок UA0015668, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 18050400, отримувач коштів ГУК в Од. обл./с. Кубей/18050400.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що станом на 09.02.2023 року, відповідно до розрахунку заборгованості, довідки про суми податкового боргу, що підлягає стягненню та інтегрованої картки платника податків у ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість перед бюджетом у розмірі 21 736,86 грн. Заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб виникла В результаті самостійного нарахування платником податків по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування від 17.01.2012 року за №1656 на загальну суму 21 736,86 грн. (основний платіж) за період з 20.09.2021 року по 20.03.2022 року та за 20.01.2023 рік. Відповідач зазначає, що станом на 16.03.2023 року платником податків ФОП ОСОБА_1 борг не погашено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/6470/23 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 належним чином та своєчасно повідомлялась про встановлений Ухвалою суду від 03 квітня 2023 року строк для подання відзиву на позовну заяву, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу отримане відповідачем 14.04.2023 року, проте станом на дату та час ухвалення рішення у справі, відзиву, доказів по справі чи будь-яких інших клопотань від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.127 КАС України часом вручення повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч.11 ст.126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, з урахуванням наведеного, відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 належним чином, та своєчасно повідомлена про встановлений Ухвалою суду від 03.04.2023 р. строк для подання відзиву на позовну заяву.

При цьому, 10 квітня 2023 року судом опубліковано оголошення на сайті Одеського окружного адміністративного суду, та повідомлено про відкриття спрощеного позовного провадження по адміністративній справі №420/6470/23 за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, а отже, судом вжито усі передбачені КАС України заходи для інформування відповідача щодо знаходження у провадженні Одеського окружного адміністративного суду даної справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована Болградською районною державною адміністрацією Одеської області від 30.04.2003 року.

За даними Головного управління ДПС в Одеській області ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області, Ізмаїльській державній податковій інспекції з 30.04.2003 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що станом на 09.02.2023 року, відповідно до розрахунку заборгованості, довідки про суми податкового боргу, що підлягає стягненню та інтегрованої картки платника податків у ФОП ОСОБА_1 рахується заборгованість перед бюджетом у розмірі 21 736,86 грн.

Заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб виникла в результаті самостійного нарахування платником податків по заяві про застосування спрощеної системи оподаткування від 17.01.2012 року за №1656 на загальну суму 21 736,86 грн. (основний платіж) за період з 20.09.2021 року по 20.03.2022 року та за 20.01.2023 рік.

Проте, вищевказана заборгованість у законодавчо визначеному порядку, та строки самостійно Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у повному обсязі сплачена не була, у зв`язку з чим за відповідачем наявна податкова заборгованість по єдиному податку у загальному розмірі 21 736,86 грн., що, у тому числі, підтверджується наявною у справі відповідною інтегрованою карткою платника податку.

Відповідно дост.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктами 16.1.3 та 16.1.4 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.291.2, 291.4 ст.291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150000 гривень; друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Згідно з п.п.293.1 ст.293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Пунктом 295.1 статті 295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до п.300.1 ст.300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно з п.122.1 ст.122 Податкового кодексу України несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно п.п.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Також, згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, податковим органом на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надсилалась податкова вимога форми Ф № 0-1511 від 10.08.2021 року, на суму 3596,86 грн., та була вручена останньому 25.09.2021 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи належним чином засвідченою копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу відповідача - АДРЕСА_1 .

Відповідних належних доказів на підтвердження сплати відповідачем, визначеної вказаною податковою вимогою суми податкового боргу, чи її оскарження, суду не надано.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю шляхом стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суму заборгованості: з Єдиного податку з фізичних осіб - 21 736 грн. 86 коп. на бюджетний рахунок UA0015668, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 18050400, отримувач коштів ГУК в Од. обл./с. Кубей/18050400.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю зі стягненням з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 21 736,86 грн.

Керуючись ст. ст. 72-76, 139, ст. ст. 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 21 736,86 грн., - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суму заборгованості: з Єдиного податку з фізичних осіб - 21736грн.86 коп. на бюджетний рахунок UA0015668, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 18050400, отримувач коштів ГУК в Од. обл./с. Кубей/18050400.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 18.07.2023 р., з урахуванням знаходження судді Ю.В. Харченко у відпустці, у період часу з 12.05.2023 р. по 06.06.2023 р., а також на лікарняному - з 07.06.2023 р. по 14.06.2023 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 21 736,86 грн., - задовольнити

18.07.23.