Справа № 440/9729/23
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

18 липня 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/9729/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Гіглава О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо не зарахування страхового стажу;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи на ДП "ВО "Знамя" з липня 2009 року по жовтень 2015 року та здійснити зарахування до страхового стажу період роботи позивача із зарахуванням її заробітної плати: за 2009 рік (з липня по грудень) у розмірі 7615 грн. 37 коп.; за 2010 рік у розмірі 16094 грн. 17 коп.; за 2011 рік (з березня по грудень) у розмірі 21895 грн. 24 коп.; за 2012 рік у розмірі 37899 грн. 05 коп.; за 2013 рік у розмірі 36227 грн. 35 коп.; за 2014 рік у розмірі 39605 грн. 22 коп.; за 2015 рік (з січня по жовтень) у розмірі 36173 грн. 60 коп., всього в сумі 195510 грн. 00 коп., з відображенням страхового стажу за цей період в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5 ПФУ).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вивчивши матеріали позову, суддя дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є незгода позивача із діями ГУПФУ в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи на ДП "ВО "Знамя" з липня 2009 року по жовтень 2015 року на виконання рішення суду у справі №440/9625/21.

За інформацією із системи "Діловодство спеціалізованого суду" ОСОБА_1 вже зверталася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог, просила суд: визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи на ДП "ВО "Знамя" з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року; зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи на ДП "ВО "Знамя" з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року включно з урахуванням заробітку за цей період у розмірі 194305,56 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 у справі №440/9625/21 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) періодів роботи на ДП ВО "Знамя" за період з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року з урахуванням заробітку за цей період. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про зарахування до її страхового стажу періоду її роботи на ДП ВО "Знамя" з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року з урахуванням заробітної плати за вказаний період та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 40 (сорок) копійок.

Ухвалою суду від 28.04.2022 у справі №440/9625/21 виправлено описку в тексті судового рішення від 21 квітня 2022 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії шляхом зазначення періодом роботи ОСОБА_1 на ДП ВО "Знамя", який Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області належить зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , період "з липня 2009 року по жовтень 2015 року" замість "з жовтня 2004 року по жовтень 2015 року".

Згідно з листом ГУПФУ в Полтавській області від 08.02.2023 №1798-1246/Г-02/8-1600/23 ОСОБА_1 на її звернення від 27.01.2023 з приводу зарахування до страхового стажу періоду роботи на ДП ВО "Знамя" з липня 2009 року по жовтень 2015 року на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.04.2022 у справі №440/9625/21 проінформовано про те, що врахувати період роботи ОСОБА_1 з липня 2009 року по жовтень 2015 року до страхового стажу можливо лише за наявності сплати страхових внесків державним підприємством "Виробниче об`єднання "Знамя".

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу викладених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Частиною першою статті 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Процесуальним законом передбачено види судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (статті 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (статей 382, 383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Такі спеціальні правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Тому вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні за новим позовом розгляду не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2021 у справі №640/13599/20.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №420/5234/19.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За такого правового регулювання та встановлених обставин суд вважає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання нового позову про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, проте спірні правовідносини між сторонами по суті, вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Водночас, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, а відтак вимоги про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Крім того, на думку суду, неможливість оцінки протиправності дій ГУПФУ в Полтавській області в окремому позовному провадженні обумовлена наявністю механізму захисту порушеного права в рамках розгляду справи №440/9625/21, яким вже визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) періодів роботи на ДП ВО "Знамя" за період з липня 2009 року по жовтень 2015 року з урахуванням заробітку за цей період, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про зарахування до її страхового стажу періоду її роботи на ДП ВО "Знамя" з липня 2009 року по жовтень 2015 року з урахуванням заробітної плати за вказаний період та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

З огляду на вказане, в цьому випадку наявні підстави вважати, що дії відповідача на виконання рішення у справі №440/9625/21 вийшли поза межі зобов`язальних вимог цього рішення, а також здійснені без урахування відповідачем судового рішення у справі №440/9625/21.

Наведене свідчить про те, що фактично позивач просить зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду у справі №440/9625/21, яке набрало законної сили.

При цьому, чинне законодавство не передбачає такого способу захисту права, як звернення до суду з позовом про визнання дій протиправними, тобто ухвалити судове рішення, яке спрямоване на виконання іншого рішення суду, що в свою чергу, не призводить до ефективного захисту прав осіб.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 28.09.2021 у справі №440/2130/21: за фактичної тотожності основних позовних вимог зміна підстави позову через незгоду з рішенням, дією чи бездіяльністю, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у попередній справі, процесуальні механізми реалізації якої описані судом вище, не можна вважати іншими позовними вимогами.

Таким чином, заявлені у цій справі позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду в порядку нового позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З урахуванням наведених обставин, позовна заява ОСОБА_1 не може розглядатися в порядку позовного провадження, а відтак суддя відмовляє позивачу у відкритті адміністративного провадження.

Суд роз`яснює позивачу, що із заявленими вимогами він може звернутись в порядку, встановленому статтею 383 КАС України в межах справи №440/9625/21.

На підставі викладеного, керуючись статтею 170, 171, 383 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що із заявленими вимогами він може звернутись в порядку, встановленому статтею 383 КАС України в межах справи №440/9625/21.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Гіглава