Справа № 530/1023/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 липня 2023 р.Справа № 530/1023/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бегунца А.О. , Бартош Н.С. ,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27.01.2023 року по справі № 530/1023/22

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промисловий концерн "Вітязь"

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 27.01.2023 задоволено позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промисловий концерн "Вітязь" про визнання протиправною та скасування постанови.

На рішення суду Державною службою України з безпеки на транспорті подано апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2023 призначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: Ральченко І.М., Чалий І.С.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Другого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2023 у зв`язку із виходом у відставку судді ОСОБА_2 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 530/1023/22.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 10.07.2023 справу № 530/1023/22 визначений склад суду: головуючий суддя - Подобайло З.Г., судді: Бартош Н.С., Бегунц А.О.

Згідно з ч. 9 ст. 31 КАС України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе прийняти адміністративну справу до свого провадження.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що таке клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею (справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності), можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В постанові Верховного суду від 11 липня 2023 року у справі №760/33412/21 зазначено , що дійсно стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строки на апеляційне оскарження судового рішення (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення). Разом із тим, стаття 286 КАС України не обмежує повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення в порядку статті 295 КАС України і на відміну від правил, установлених статтею 270 КАС України, передбачений статтею 286 КАС України строк на апеляційне оскарження не є преклюзивним. Отже, причини пропущення строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їхньої поважності в загальному порядку, передбаченому КАС України, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав. Вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку на апеляційне оскарження судового рішення, суд апеляційної інстанції повинен надавати оцінку всім обставинам і причинам, що зумовили пропущення такого строку.

Матеріали справи свідчать, що оскаржуване рішення винесено у відкритому судовому засіданні 27.01.2023 року.

Згідно довідки про доставку електронного листа копію зазначеного рішення надіслано скаржнику в його електронний кабінет 27.01.2023 року о 15:03.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 251 КАС України якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Таким чином, з урахуванням положень п. 5 ч. 5 ст. 251 КАС України, датою отримання рішення є 27.01.2022 року.

Також, згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, копію рішення скаржником також отримано засобами поштового зв`язку 06.02.2023 року.

Апеляційна скарга направлена до суду засобами електронного зв`язку через систему «Електронний суд» 20.02.2023 року, тобто з пропуском встановленого ч.4 ст.286 КАС України десятиденного строку.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник посилається на введення воєнного стану на території України. Скаржник зазначає, що фактично Укртрансбезпека, як орган, який відповідно до закону здійснює самопредставництво інтересів у судах України, вимушений провадити роботу у дистанційній формі починаючи з 24.02.2022. Окрім того, нанесення ракетних ударів по критичній інфраструктурі України призводить до систематичних відключень електроенергії, а отже додатково ускладнює можливість дотримання процесуальних строків. Апелянт вважає, в умовах воєнного стану, дотримання процесуальних строків, зокрема, на подачу апеляційної скарги у десятиденний строк є об`єктивно неможливим і просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів зауважує, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження, а також належного оформлення апеляційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява №23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Колегія суддів зауважує, що апелянтом не надано належних доказів вжиття заходів, направлених на своєчасну подачу апеляційної скарги, які свідчили б про сумлінне та добросовісне ставлення відповідача до виконання процесуального обов`язку.

Внутрішня організація роботи державного органу, суб`єкта владних повноважень не може бути підставою чи поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Щодо посилання скаржника на обставину введення на території України воєнного стану з 24.02.2022 року, то колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк.

Щодо доводів апелянта з приводу встановлення дистанційної роботи, колегія суддів зазначає, що жодних доказів (наказів, витягів з наказі) на їх підтвердження, скаржником до суду не надано.

При цьому, неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 17.08.2022 у справі №240/30759/21.

Колегія суддів зазначає, що органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 29.08.2022 у справі № 640/21878/20.

Крім того, згідно зі статтею 12-2 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно з частиною другою статті 9 цього Закону, зокрема, органи державної влади здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Слід зауважити, що після затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 про введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо процесуальних строків, зокрема на апеляційне оскарження судових рішень, та їх обчислення до КАС України не вносились.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Матеріали справи не містять об`єктивних даних щодо неможливості відповідачем в строк, з моменту отримання оскаржуваного рішення подати апеляційну скаргу, у строк, встановлений законом.

Враховуючи наведене, відсутність обґрунтувань та доказів підтверджуючих не можливість подати апеляційну скаргу з дотриманням строку на апеляційне оскарження, на підставі матеріалів справи, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про поновлення процесуального строку для подання донної апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 3, 73, 74, 133, 295 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 27.01.2023 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло З.Г.
Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О. Бартош Н.С.