Справа № 160/15960/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Верба І.О.
при секретарі судового засідання Камінській С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 06.07.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла, сформована 05.07.2023 представником позивача адвокатом Коком Станіславом Анатолійовичем, позовна заява ОСОБА_1 до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про:
- визнання протиправною бездіяльності Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) стосовно незакінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4;
- зобов`язання Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4 зі стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у сумі 389836,03 грн (виконавчий документ: постанова від 13.09.2022 ВП № НОМЕР_3; боржник ОСОБА_1 ; стягував Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро));
- зобов`язання Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , внесені у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4, скасувати інші вжиті заходи у ВП № НОМЕР_4 щодо виконання постанови від 13.09.2022 ВП № НОМЕР_3 державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Крайняк М.С.
2. Ухвалою суду від 11.07.2023 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами статті 287 КАС України, призначено справу до розгляду у судовому засіданні 18.07.2023, встановлено відповідачу строк до 17.07.2023 включно для надання відзиву на адміністративний позов із доказами його обґрунтування.
3. У судове засідання сторони не прибули, що не перешкоджає розгляду справи. Представник позивача 18.07.2023 подав клопотання про розгляд справи за його відсутністю, підтримавши позов.
4. Позивач вважає протиправною оскаржувану бездіяльність, оскільки виконавче провадження № НОМЕР_3 закінчено відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а відкрите нове виконавче провадження № НОМЕР_4 зі стягнення виконавчого збору на суму 389836,03 грн призвело до можливості подвійного стягнення з позивача, як боржника, основної винагороди приватному виконавцю у виконавчому провадженні № НОМЕР_5.
5. Стягнення з боржника виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця за виконання одного судового рішення тягне за собою додаткові витрати, та може розглядатися як накладення непропорційного та надмірного тягаря на боржника.
6. З посиланням на частину восьму статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», якою врегульовані побідні правовідносини, позивач просить позов задовольнити, заявляючи похідні позовні вимоги.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
7. Відповідач заяв по суті спору не надав.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
-- заборгованість по сплаті кредиту 404108,44 швейцарських франків, що в гривневому еквіваленті складає 3526815,99 грн;
- стягнути з ОСОБА_1 (інд. номер НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (інд. номер НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1609,50 грн з кожного.
9. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2016 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2017 рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.11.2012 та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.04.2016 залишено без змін.
ВП № НОМЕР_3
12. Державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ярошенко Олександром Миколайовичем, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання, 15.08.2019 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 з виконання:
- документ видав: Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська;
- про: стягнути заборгованість у розмірі 3898360,27 грн;
- боржник: ОСОБА_1 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- документ вступив у законну силу (набрав чинності): 21.04.2016.
13. Державним виконавцем у ВП № НОМЕР_3 13.09.2022 прийнято постанову про стягнення виконавчого збору, в якій зазначено, що на адресу відділу надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий збір боржником не сплачений:
14. Державним виконавцем у ВП № НОМЕР_3 13.09.2022 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу:
- встановлено: на адресу відділу надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;
2) виділити постанову про стягнення виконавчого збору ВП№ НОМЕР_3 в окреме провадження;
3) виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 13.09.2025.
ВП № НОМЕР_4
15. Державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Крайняком Максимом Сергійовичем, розглянуто заяву про примусове виконання, та 19.09.2022 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4:
- назва документу: постанова № НОМЕР_3 видана 13.09.2022;
- документ видав: Соборний ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);
- про: стягнення виконавчого збору у розмірі 389836,03 грн;
- боржник: ОСОБА_1 .
16. У ВП № НОМЕР_4 19.09.2022 прийняті постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та арешт коштів боржника, та 22.09.2022 прийняті постанови про арешт майна боржника та розшук майна боржника.
ВП № НОМЕР_5
17. Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенко Юрієм Олександровичем, розглянуто заяву про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання та 12.10.2022 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_5 з виконання:
- документ видав: Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська;
- боржник: ОСОБА_1 дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 адреса:
- документ вступив у законну силу (набрав чинності): 21.04.2016;
18. Приватним виконавцем 12.10.2022 прийнято постанову про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні № НОМЕР_5:
- розрахунок основної винагороди за виконавчим провадженням складає 3988017,93 грн х 10% = 398801,79 грн. Встановити розмір основної винагороди приватного виконавця за виконавчим провадженням № НОМЕР_5 у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, але не більше за 398801,79 грн:
- постановлено: стягнути з боржника: ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 398801,79 грн;
- постанова про стягнення з боржника основної винагороди є виконавчим документом та набирає чинності з моменту її винесення. Строк пред`явлення до виконання згідно з частиною першою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
19. Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
20. Згідно із частиною другою статті 27 Закону № 1404-VIII, в редакції з 28.08.2018: виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
21. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (частина четверта статті 27 Закону № 1404-VIII).
22. Виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем (пункт 5 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII).
23. У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання (частина шоста статті 27 Закону № 1404-VIII).
24. Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає (частина восьма статті 27 Закону № 1404-VIII).
25. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
26. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню (частина п`ята статті 37 Закону № 1404-VIII).
27. У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (частина перша статті 40 Закону № 1404-VIII).
28. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом (частина третя статті 40 Закону № 1404-VIII).
29. Порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця визначено Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII).
30. За вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода (частина перша статті 31 Закону № 1403-VIII).
31. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової (частина друга статті 31 Закону № 1403-VIII).
32. Частиною третьою статті 31 Закону № 1403-VIII встановлено, що основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.
33. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина четверта статті 31 Закону № 1403-VIII).
34. Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина п`ята статті 31 Закону № 1403-VIII).
35. Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення (частина шоста статті 31 Закону № 1403-VIII).
36. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (абзац перший частини сьомої статті 31 Закону № 1403-VIII).
37. Солідарні боржники несуть солідарний обов`язок із сплати основної винагороди (частина дев`ята статті 31 Закону № 1403-VIII).
VІ. ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
39. Особливістю спору є також: 1) стягнення за виконавчим документом боргу солідарно з двох боржників; 2) невиконання вимог виконавчого листа при його поверненні стягувачу за його заявою у ВП № НОМЕР_3.
щодо подвійного стягнення сум виконавчого збору та основної винагороди
41. Фактично, примусове виконання постанови про стягнення виконавчого збору із виділенням її виконання в окреме виконавче провадження, створило умови для подвійного стягнення із боржника виконавчого збору і винагороди приватному виконавцю за виконання одного виконавчого документу.
42. Суд зазначає, що Закон № 1404-VIII містить прогалину у правовому регулюванні процедури стягнення з боржника або солідарних боржників виконавчого збору і основної винагороди за виконання одного й того ж виконавчого документа.
43. Наявність такої прогалини визнано Верховним Судом у постановах від 13.04.2023 у справі № 160/695/22, від 21.07.2019 у справі № 320/6215/19, однак у неподібних правовідносинах до цієї справи, оскільки предметом спору в таких справах була правомірність прийняття постанови про стягнення виконавчого збору.
44. Так, Закон № 1404-VIII не визначає порядку, умов чи підстав для припинення стягнення виконавчого збору з боржників у випадку подальшого пред`явлення стягувачами виконавчого документа до виконання приватним виконавцям. Також закон не обмежує стягувача у кількості пред`явлень заяв про повернення виконавчого документу, що має наслідком застосування виконавцем приписів частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII.
45. З іншого боку, норми законодавства, що стосуються умов і підстав стягнення винагороди приватними виконавцями, не містять приписів, які б обмежували їхні права на отримання винагороди за вчинення виконавчих дій у разі, коли виконавчий лист попередньо перебував на виконанні у державного виконавця.
46. Вирішення цієї проблеми зачіпає конвенційні та конституційні права особи, її інтереси, а також стосується забезпечення верховенства права під час здійснення виконавчого провадження.
47. Оскільки виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду і завершальною стадією судового провадження, то виконавче провадження, серед іншого, здійснюється з дотриманням такої засади як справедливість (пункт 5 частини першої статті 2 Закону N 1404-VIII).
48. Стягнення з боржника виконавчого збору й основної винагороди за виконання одного судового рішення тягне за собою додаткові витрати. Ця обставина може розглядатися як накладання непропорційного і надмірного тягаря на боржника, що зачіпає його право власності, гарантоване статтею 41 Конституції України і статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист людських прав і основоположних свобод.
49. Вказана ситуація може змінити засади виконавчого провадження та порушити такі основні елементи верховенства права як правова визначеність і повага до людських прав (частина перша статті 6 КАС України).
50. При цьому, згідно з пунктом 8 частини другої статті 2 КАС України суб`єкт владних повноважень під час прийняття рішень, вчинення дій серед іншого повинен керуватися принципом пропорційності, зокрема дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
51. У межах спірних правовідносин у зв`язку з неповнотою законодавчого регулювання саме боржник перебуває у найбільш уразливому становищі, якого зобов`язано сплатити двічі за виконання одного й того ж виконавчого документа. Вказана правова проблема зумовлена неповнотою законодавства і стосується також й аспекту дієвого юридичного захисту індивідуальних людських прав від їх порушення суб`єктами владних повноважень та питання ефективного способу захисту (частина перша статті 2 КАС України), який повинен забезпечити поновлення порушеного права й бути адекватним наявним обставинам.
52. Питання подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа є несправедливим з огляду на те, що стягнення виконавчого збору чи основної винагороди одночасно як таких, є неприпустимим. З точки зору дотримання засад виконавчого провадження, передбачених зокрема пунктом 5 частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII, справедливим може бути лише стягнення однієї з указаних сум.
53. Виконавче законодавство містить норму, у якій обумовлений випадок, коли виконавчий збір не стягується або припиняється стягуватися у зв`язку із участю приватного виконавця у процедурі виконання того ж самого виконавчого документа.
54. Так, частиною восьмою статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.
55. Поняття й процедура, що врегульовані наведеною нормою, стосується правовідносин, що не є подібними до спірних, оскільки в останніх не було передачі виконавчого документа.
56. Однак, на відміну від решти положень виконавчого законодавства, тільки ця норма Закону № 1404-VIII регулює подібні суспільні правовідносини.
57. Так, вона містить правило стосовно неможливості подальшого стягнення виконавчого збору, якщо надалі виконавчий документ буде виконувати не державний, а приватний виконавець.
58. Логічний і цільовий способи тлумачення частини восьмої статті 27 Закону № 1404-VIII свідчать, що у вказаному випадку її приписи мають імперативний характер і встановлюють пряму заборону стягувати (перший абзац) або продовжувати стягнення виконавчого збору (другий абзац).
59. Указана норма спрямована на те, щоб не допустити одночасного стягнення з боржника виконавчого збору і основної винагород.
60. Ця норма унеможливлює подвійну плату боржником зазначених коштів, а тому її застосування дозволяє розв`язати спір про подвійне стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа в умовах неповноти законодавства, що регулює спірні правовідносини.
61. Згідно із частиною четвертою статті 6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
62. За правилами частини шостої статті 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).
63. Спираючись на наведене правове регулювання, для розв`язання означеної проблеми та з метою ефективного захисту прав й інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України), до подібних правовідносин слід застосувати за аналогією закону частину восьму статті 27 Закону № 1404-VIII.
64. Застосування частини восьмої статті 27 Закону N 1404-VIII дає підстави зробити такий висновок: у разі коли державний виконавець повернув виконавчий лист за заявою стягувача і розпочав стягнення виконавчого збору, а після цього стягувач пред`явив цей лист до виконання приватному виконавцю, який у свою чергу відкрив виконавче провадження й виніс постанову про стягнення основної винагороди у розмірі 10 відсотків від фактично стягнутих сум, то надалі виконавчий збір не стягується.
65. Застосування саме такої аналогії закону дозволило Верховному Суду у постановах від 13.04.2023 у справі № 160/695/22, від 21.07.2019 у справі № 320/6215/19 також зробити висновок, що у такому випадку належний та ефективний спосіб захисту, здатний відновити й захистити права боржника, полягає у закінченні виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору.
66. Отже, наведене тлумачення правових норм та їх правозастосування до обставини цієї справи свідчить про те, що виключається подальше примусове виконання постанови державного виконавця від 13.09.2022 про стягнення виконавчого збору, оскільки це призведе до подвійного стягнення та покладення на боржника надмірного тягаря при виконанні одного виконавчого документу.
щодо бездіяльності державного виконавця у ВП № НОМЕР_4 та зобов`язання прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, скасування вжитих заходів примусового виконання
67. Як зазначено вище, Закон № 1404-VIII не містить правових норм, які регулюють спірні правовідносини, що є прогалиною у правовому регулюванні процедури стягнення з боржника виконавчого збору і основної винагороди за виконання одного й того ж виконавчого документа, а саме відсутнє нормативне регулювання подвійного стягнення плати державному і приватному виконавцям за виконання одного й того ж виконавчого документа.
68. Судом враховується процесуальна заборона відмови в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
69. Суд вважає правомірним застосування аналогії для розв`язання наявної правової проблеми з метою ефективного захисту прав позивача, а саме частини восьмої статті 27 Закону № 1404-VIII, у зв`язку із чим суд, виходячи з принципу верховенства права, зазначає що у розглянутому випадку належний та ефективний спосіб захисту, здатний відновити й захистити права боржника, полягає у закінченні виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору.
70. Відповідно до імперативних вимог норм статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.
71. Отже, виконавець повинен діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. В цьому реалізується «правомірна поведінка» державного виконавця.
72. Правовою основою для закінчення виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору у подібному випадку слід розглядати як загальні підстави, перелік яких наведений у частині першій статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», так і частину восьму статті 27 цього Закону, яка у таких обставинах має характер спеціальної підстави для закінчення виконавчого провадження.
73. Враховуючи положення частини восьмої статті 27, частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», до способів судового захисту у подібних ситуаціях можна віднести, серед іншого, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання закінчити виконавче провадження зі стягнення виконавчого збору. Способи такого роду не суперечать закону, є адекватними і здатні забезпечити ефективний захист права боржника на припинення стягнення з нього виконавчого збору.
74. Судом встановлено, що в Єдиному реєстрі боржників наявна інформація про боржника ОСОБА_1 та стягнення з нього виконавчого збору у ВП № НОМЕР_4.
75. З урахуванням висновків суду щодо застосування аналогії закону, належним та ефективним способом захисту такого права є закінчення виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору, із виключенням з Єдиного реєстру боржників відомостей про позивача, внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4.
76. Позивач просить також про зобов`язання відповідача скасувати інші вжиті заходи у ВП № НОМЕР_4 щодо виконання постанови від 13.09.2022 ВП № НОМЕР_3, однак які конкретні заходи - позивач у змісті позовних вимог не визначає та обґрунтування таким вимогам не наводить, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості як розглянути, так і вирішити позовові вимоги у цій частині.
77. З огляду на викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з покладенням на відповідача витрат на сплату судового збору, як за звернення до суду немайнового характеру.
78. Керуючись статтями 241-246, 287 КАС України, суд, -
80. Визнати протиправною бездіяльність Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) стосовно незакінчення виконавчого провадження № НОМЕР_4.
81. Зобов`язати Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4 та виключити з Єдиного реєстру боржників відомості про ОСОБА_1 , внесені у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження ВП № НОМЕР_4.
82. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
83. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) витрати на сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.
84. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 КАС України та може бути оскаржене у строк, передбачений частиною шостою статті 287 КАС України.
85. Повне рішення складено та проголошено 18.07.2023.
Суддя І.О. Верба