Справа № 200/9616/20-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення заяви без розгляду

18 липня 2023 року Справа №200/9616/20-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Ушенко С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи та заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 200/9616/20-а за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року по справі № 200/9616/20-а частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Зокрема, зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2019 № 1342 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до вимог п.п. 4.2, 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N1566/11846, та з урахуванням висновків суду.

Рішення суду 02.03.2021 набрало законної сили, 15 березня 2021 року по справі видано виконавчі листи.

31.05.2023 позивачем у відповідності до приписів статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України до Донецького окружного адміністративного суду подана заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у вказаній справі.

Підставою для подання зазначеної заяви стало те, що боржник до теперішнього часу не виконав рішення суду.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду даної заяви по суті, суд враховує такі норми адміністративно-процесуального законодавства та обставини справи.

Статтею 167 КАС України визначені загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Так, частиною 1 зазначеної статті визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Згідно частини 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що клопотання/заява повинно бути обґрунтованим та містити підстави, якими заявник мотивує необхідність його задоволення.

Відповідно до вимог частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначеній нормі відповідають також і положення пункту 1 частини шостої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про порядок і строк виконання рішення та положення підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 322 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Крім того, суд зазначає, що згідно з вимогами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до вимог статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Із наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд наголошує, що наведене є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2021 Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 200/9616/20-а, яким зобов`язано Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2019 № 1342 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до вимог п.п. 4.2, 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N1566/11846, та з урахуванням висновків суду.

Відповідно до визначення, наданого у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.062016 № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Суд звертає увагу, що зі змісту доданих до заяви про встановлення судового контролю щодо виконання рішення у даній справі документів не вбачається вчинення органами державної виконавчої служби України неналежних дій щодо виконання судового рішення.

Крім того, суд не приймає доводи позивача, що рішення суду не виконано, оскільки у постанові про закриття кримінального провадження слідчим СВ ВП №14 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області встановлено факт виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року по справі № 200/9616/20-а, яке набрало законної сили відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021 по справі № 200/9616/20-а. Зазначено, що на виконання рішення повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 06.02.2019 № 1342 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та 29.03.2021, прийнято рішення № 103 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, так як на момент звернення немає необхідного пільгового стажу.

Таким чином, враховуючи зазначене, встановлено виконання судового рішення у даній справі у примусовому порядку на підставі виданого судом виконавчого листа.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява позивача від 31.05.2023 не обґрунтована та подана до суду з порушенням приписів ст. 167 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву заявнику без розгляду.

Враховуючи зазначене, заява позивача від про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у вказаній справі є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись частиною 2 статті 167, пунктом 2 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №200/9616/20-а за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути заявникові без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.В. Ушенко