Справа № 440/5930/23
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/5930/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (надалі - відповідач, ГУ ДПС у Чернігівській області), у якій позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 10 квітня 2023 року №3712/Ж10/25-01-09-01-02 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 6800 грн. до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 10 квітня 2023 року №3712/Ж10/25-01-09-01-02 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки контролюючим органом при призначенні та проведенні фактичної перевірки було допущено порушення норм законодавства України. Вказує, що в наказі про проведення фактичної перевірки відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності підприємця вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме господарських операцій була встановлена податковим органом. Крім того, позивач вважає, що перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/5930/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02 червня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву /а.с. 35-37/, у якому представник ГУ ДПС у Чернігівській області зазначає, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області Про проведення фактичної перевірки від 20.03.2023 №539-П та направлень від 20.03.2023 №1109, №1108 від 21.03.2023 проведено фактичну перевірку господарської одиниці (магазин) ФОП ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Проведеною перевіркою встановлено порушення: ст.15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального №481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями) та розпорядження Чернігівської обласної військової адміністрації від 27.05.2022 №188 Про заборону реалізації алкогольних напоїв та речовин, вироблених на спиртовій основі, на території Чернігівської області (зі змінами та доповненнями), а саме - реалізація алкогольних виробів в заборонений час. Пояснює, що 12.02.2023 о 11:59 згідно фіскального чеку №13 було реалізовано горілку "Козацька Рада Незламна" 0,7л, по ціні 184,90 грн., тоді як відповідно до розпорядження Чернігівської обласної військової адміністрації від 27.05.2022 №188 Про заборону реалізації алкогольних напоїв та речовин, вироблених на спиртовій основі, на території Чернігівської області забороняється реалізація алкогольних напоїв під час дії воєнного стану в Україні для закладів торгівлі з 19:00 до 12:00. Вважає, що фактична перевірка призначена та проведена у відповідності до норм Податкового кодексу України, а підстави для визнання протиправним та скасування оспорюваного податкового повідомленнґя-рішення відсутні.

08 червня 2023 року до суду через підсистему "Електронний суд" надійшла відповідь позивача на відзив /а.с. 55-58/, у якій зазначено, що перевірка даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та не можуть слугувати підставою для застосування штрафних санкцій. У даному випадку належним, допустимим та достатнім доказом факту проведення реалізації підакцизного товару (алкогольного напою) із вказаними порушеннями є фіскальний чек (розрахунковий документ в розумінні Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"), отриманий від суб`єкта господарювання у спосіб, передбачений Податковим кодексом України, тобто під час проведення контрольної розрахункової операції (з фіксацією реального офіційного часу). Однак, відповідач не досліджував під час фактичної перевірки відповідний фіскальний чек.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом економічної діяльності позивача є 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 16/.

20.03.2023 в.о. начальника Головного управління ДПС у Чернігівській області Р. Погрібним керуючись вимогами п.п. 19-1.1.4. п.19-1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п., п.п. 20.1.8., п.п. 20.1.9., п.п. 20.1.10, п.п. 20.1.11, п.п. 20.1.12, п.п. 20.1.13 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.3. п. 75.1. ст. 75, п.80.1, п.п. 80.2.2 п. 80.2, п. 80.6, п.80.8, ст. 80, п. 82.3 ст. 82; п. 230.1 ст.230, п. 69.27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 265/95-ВР (зі змінами та доповненнями), ст. 16 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального №481/95-ВР від 19.12.1995 (зі змінами та доповненнями), Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (зі змінами та доповненнями), Закону України "Про ціни та ціноутворення" від 21.06.2012 №5007-VI (зі змінами та доповненнями), прийнято наказ №539-П "Про проведення фактичної перевірки", яким наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , магазин, АДРЕСА_1 , з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання законодавства щодо цін та ціноутворення. Дата початку перевірки 21 березня 2023 року, тривалістю 10 діб. Період діяльності, який буде перевірятися з 21 березня 2020 року по день початку перевірки згідно даного наказу /а.с. 17, 46/.

21.03.2023 завідуючій магазином ОСОБА_2 пред`явлено службові посвідчення та направлення на перевірку від 20.03.2023 №1109ЖЗ/25-01-07-05-01, №1108ЖЗ/25-01-07-05-01, а також вручено копію наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 20.03.2023 №539-П "Про проведення фактичної перевірки", що підтверджується відповідними відмітками про вручення та підписом уповноважених осіб у направленнях на перевірку, копії яких містяться у матеріалах справи /а.с. 47-48/.

У термін з 21.03.2023 (13 год. 10 хв.) по 23.03.2023 (13 год. 30 хв.) посадовими особами ГУ ДПС у Чернігівській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 21.03.2023 №2916/ж5/25-01-09-01-02 /а.с 18-19, 43-44/.

У акті фактичної перевірки від 21.03.2023 №2916/ж5/25-01-09-01-02 зазначено, що 12.02.2023 об 11 год. 59 хв. була реалізована горілка "Козацька рада" Незламна 0,7л. (код УКТ ЗЕД ) по ціні 184,90 грн. згідно чека №13. Відповідно до розпорядження Чернігівської обласної військової адміністрації №188 від 27.05.2022 заборонено реалізацію алкогольних напоїв з 19:00 до 12:00 для закладів торгівлі під час дії воєнного стану /а.с. 19, 44/.

За висновками акту перевірки від 21.03.2023 №2916/ж5/25-01-09-01-02 встановлено порушення позивачем ст. 15-3 Закону України від 19.12.1995 №481-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (зі змінами та доповненнями) /зворот а.с. 19, 44/.

10.04.2023 на підставі акту фактичної перевірки від 21.03.2023 за №2916/ж5/25-01-09-01-02 ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення №3712/Ж10/25-01-09-01-02, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення ст. 15-3 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" на підставі п.п. 54.3.3 п.54.3 ст. 54 розділу 2 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями) і абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (зі змінами та доповненнями) застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 6800 грн. за платежем штрафні санкції (код платежу 21081500), що застосовується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовується в електронних сигаретах та пального" /а.с. 22, 41/.

Копія розрахунку штрафних (фінансових) санкцій наявна у матеріалах справи /а.с. 23/.

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Чернігівській області від 10.04.2023 №3712/Ж10/25-01-09-01-02 та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню ГУ ДПС у Чернігівській області від 10.04.2023 №3712/Ж10/25-01-09-01-02, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Порядок проведення фактичних перевірок, в тому числі й підстав їх призначення, регламентовано статтею 80 ПК України.

Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Підставою для проведення фактичної перевірки в наказі від 20.03.2023 №539-п "Про проведення фактичної перевірки" зазначено підпункт 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Позивач в позові зазначав, що наказ на перевірку не відповідає вимогам ПК України, оскільки містить лише посилання на норми законодавства без обґрунтування конкретних фактичних підстав, які зумовили необхідність проведення фактичної перевірки позивача.

За приписами пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Стаття 80 Податкового кодексу України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.

При цьому передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

У постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №580/2615/21 викладено правовий висновок про те, що передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених підпунктами 80.2.2 та 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Разом з тим, приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків (підпункт 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України). Але при цьому відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, на підставі яких відомостей або документів були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції або інші докази вчинення таких операцій) була встановлена податковим органом. У наказі про призначення перевірки податковий орган не конкретизує суть порушення.

Суд відхиляє посилання податкового органу на доповідну записку управління контролю за підакцизними товарами від 01.03.2023 як на підставу правомірності наказу, з огляду на наступне.

Доповідною запискою управління контролю за підакцизними товарами від 01.03.2023 повідомлено начальника ГУ ДПС у Чернігівській області про доцільність проведення фактичної перевірки, зокрема, ФОП ОСОБА_1 на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у зв`язку з наявністю інформації щодо можливих порушень вимог чинного законодавства в частині обігу алкогольних напоїв, тютюнових виробів (торгівля алкогольними напоями маркованими марками акцизного податку з ознаками підробки, торгівля в заборонений час доби) та з іншими порушеннями вимог чинного законодавства /а.с. 49/.

Проте, податковим органом не доведено, що саме ця доповідна записка від 01.03.2023 слугувала підставою для прийняття наказу від 20.03.2023 №539-п, у якому як підставу для призначення фактичної перевірки зазначено підпункт 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України, тоді як у доповідній записці було ініційовано проведення фактичної перевірки на підставі іншої норми пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Суд вважає, що контролюючий орган формально підійшов до оформлення наказу про проведення фактичної перевірки, не зазначивши у ньому належним чином підставу проведення фактичної перевірки платника податків.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 10.11.2022 у справі № 440/1074/21.

У постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №810/1394/16, на яку посилається відповідач у відзиві, Верховний Суд не викладав висновок щодо застосування норми підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, на підставі якої прийнято наказ від 20.03.2023 №539-п, натомість, Верховним Судом у постанові, на яку посилається відповідач, викладено висновок щодо застосування норм підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, а тому суд відхиляє такі доводи відповідача.

Суд зазначає, що постановою судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа №826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) та інших.

Водночас, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС сформулювала новий правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У ще одній постанові від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18 окрім наведених, Верховний Суд обґрунтував відсутність підстав до запропонованого колегією відступу від раніше висловленої правової позиції такими висновками: перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом та встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем пункту 181.1 статті 181 ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Вказані висновки є релевантними та неодноразово були застосовані в справах, предметом розгляду яких виступали податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками фактичних податкових перевірок (постанови Верховного Суду від 29 грудня 2021 року по справі №140/2889/21, від 01 червня 2022 року по справі №520/7331/21, від 04 травня 2022 року по справі № 120/6683/20-а).

З урахуванням наведеного обставини дотримання контролюючим органом процедури призначення та проведення перевірки входять до предмету доказування для цілей вирішення цього спору, й підлягають першочерговому дослідженню.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №580/2615/21.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 10.04.2023 №3712/Ж10/25-01-09-01-02 прийнято відповідачем на підставі акту фактичної перевірки від 21.03.2023 №2916/ж5/25-01-09-01-02, складеного за результатами проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , магазин, АДРЕСА_1 , що призначена та проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Чернігівській області від 20.03.2023 №539-п "Про проведення фактичної перевірки", прийнятого з порушенням норм Податкового кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, акт фактичної перевірки від 21.03.2023 №2916/ж5/25-01-09-01-02 з додатками, що є його невід`ємною частиною, є недопустимим доказом у розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом, а тому не приймається судом до уваги.

Частинами 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до доктрини з умовною назвою "плоди отруйного дерева", сформульованої Європейським судом з прав людини у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України", якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили. У рішеннях у справах "Балицький проти України", "Тейксейра де Кастро проти Португалії", "Шабельник проти України" ЄСПЛ застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19 серпня 2018 року (справа №822/573/17), від 27 листопада 2018 року (справа №805/2601/16-а), від 21 березня 2019 року (справа №809/531/18) та від 17 червня 2020 року (справа №826/5011/18).

Суд враховує, що акт перевірки, не був би гарантовано складений відповідачем у інший спосіб, як тільки внаслідок проведення фактичної перевірки, яка була призначена та проведена на підставі наказу ГУ ДПС у Чернігівській області від 20.03.2023 №539-п "Про проведення фактичної перевірки", прийнятого з порушенням норм Податкового кодексу України.

Отже, наслідком порушень при призначенні та проведенні фактичної перевірки у даному випадку є неправомірність податкового повідомлення-рішення, складеного на підставі акта за наслідками такої фактичної перевірки.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи, що допущені відповідачем порушення вимог закону щодо призначення та проведення фактичної перевірки, оформленої актом від 21.03.2023 за №2916/ж5/25-01-09-01-02, призводять до відсутності правових наслідків такої, акт фактичної перевірки від 21.03.2023 за №2916/ж5/25-01-09-01-02 з додатками, що є його невід`ємною частиною, не є допустимими доказами на підтвердження факту порушення, за яке оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням до поизвача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 6800 грн., відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення - рішення як передбачено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 10.04.2023 №3712/Ж10/25-01-09-01-02 прийнято ГУ ДПС у Чернігівській області не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, а тому вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №513 від 09.05.2023 /а.с. 26/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 28/.

Таким чином, при задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-90, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44094124, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 10 квітня 2023 року №3712/Ж10/25-01-09-01-02.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич