Справа № 440/7210/21
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/7210/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

за участю: секретаря судового засідання Голубенко В.В.,

представника прокуратури Цифра Т.В.,

представника відповідача 1 Приведьон М.Є.,

представника третьої особи - Остапенко І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської територіальної громади до Полтавської міської ради, Управління з питань містобудування та архітектури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування пунктів рішення, паспорту,

В С Т А Н О В И В:

30.06.2021 Керівник Полтавської окружної прокуратури звернувся до Полтавської міської ради, Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування окремих положень рішення та паспорту прив`язки тимчасової споруди.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2021, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2021, позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Верховного Cуду від 01.09.2022 ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного від 18.11.2021 скасовано, а справу направлено до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 позовну заяву залишено без руху.

19.10.2022 до суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої Керівник Полтавської окружної прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Полтави звернувся з позовом до Полтавської міської ради, Управління з питань містобудування та архітектури, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , про:

- визнання протиправним та скасування пунктів 1, 2, 4 рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021 "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" в частині продовження розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава, продовження дії особистого строкового земельного сервітуту та паспорту прив`язки на наступні тимчасові споруди згідно з додатком 1 до рішення ФОП ОСОБА_1 надано дозвіл на розміщення стаціонарної споруди під номером 94 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 16 кв.м. з кадастровим номером :10:005:0261 по АДРЕСА_1 на зупинці громадського транспорту "Фарфоровий завод" у м.Полтаві; під номером 96 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 14 кв.м. з кадастровим номером :15:008:0502 по АДРЕСА_2 ; під номером 99 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 15 кв.м. з кадастровим номером :18:014:0260 по АДРЕСА_3 , поруч із зупинкою громадського транспорту "Склозавод" у м.Полтаві;

- визнання протиправним та скасування паспортів прив`язки №01-02-17/2385-1198 від 18.11.2014, №01-10-17/2452-940 від 11.12.2013, №01-02-17/2836-1199 від 18.11.2014.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Полтавська міська рада рішенням від 19 березня 2021 року "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава" надала дозвіл ФОП ОСОБА_1 на продовження розміщення стаціонарних тимчасових споруд: під номером 94 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 16 кв.м. з кадастровим номером :10:005:0261 по АДРЕСА_1 на зупинці громадського транспорту "Фарфоровий завод" у м.Полтаві; під номером 96 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 14 кв.м. з кадастровим номером :15:008:0502 по АДРЕСА_2 ; під номером АДРЕСА_4 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 15 кв.м. з кадастровим номером :18:014:0260 по АДРЕСА_3 , поруч із зупинкою громадського транспорту "Склозавод" у м.Полтаві. Оскаржуваним рішенням ФОП ОСОБА_1 продовжено дію особистого строкового сервітуту, хоча на час прийняття оспорюваного рішення Полтавською міською радою документ, що посвідчує продовження права користування земельними ділянками за кадастровими номерами: :10:005:0261, :15:008:0502, :18:014:0260 був відсутній, що унеможливило продовження Управлінням з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради терміну дії оформлених паспортів прив`язки ФОП ОСОБА_1 . Прокурор звернув увагу, що відповідно до листа Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області № 6196/41/26/0/-2021 від 19.04.2021 торговельні павільйони під номером 94 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 16 кв.м. з кадастровим номером :10:005:0261 по вул. Маршала Бірюзова, 37 на зупинці громадського транспорту "Фарфоровий завод" у м.Полтаві; під номером 96 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 14 кв.м. з кадастровим номером :15:008:0502 по АДРЕСА_2 ; під номером 99 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 15 кв.м. з кадастровим номером :18:014:0260 по АДРЕСА_3 , поруч із зупинкою громадського транспорту "Склозавод" у м.Полтаві без погодження із патрульною поліцією та на відстані менше 5 метрів від проїзної частини, на зупинці громадського транспорту на відстані ближче ніж 20 метрів в обидва боки по тротуару від установленого дорожнього знака, що її позначає. Дане розміщення тимчасової споруди є порушенням ДСТУ № 3587-97 "Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди". Пояснює, що предметом спору є дотримання визначеного законом порядку надання у користування земельних ділянок комунальної власності та розміщення на них тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності. За твердженням прокурора, порушення порядку та протиправне надання землі у користування з порушенням закону завдає шкоду власності територіальної громади міста Полтави та суперечить інтересам держави в цілому у сфері земельних правовідносин, які нерозривно пов`язані із правильним застосуванням та дотриманням усіма суб`єктами законодавства в сферах життєдіяльності суспільства, що контролюється і охороняється державою. Прокурор зазначає, що Полтавська міська рада, яка діє від імені власника землі в особі територіальної громади міста Полтави, повинна діяти в інтересах територіальної громади та виключно у спосіб і у межах повноважень, передбачених законом. Зазначає, що оскаржуване рішення прийнято Полтавською міською радою з порушенням закону та порушує інтереси держави в особі територіальної громади міста, тому наявні підстави для звернення до суду прокурора та визначення міської ради відповідачем, оскільки іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади міста, не існує. Також зазначено, що за результатами опрацювання інформації розміщеної в засобах масової інформації м. Полтави, Полтавською окружною прокуратурою внесені відомості до ЄРДР за № 0000012 від 30.03.2021 за ч. 2 статті 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем, службових осіб Полтавської міської ради, які в порушення Положення про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території міста Полтава, продовжили окремим суб`єктам господарювання право розміщення тимчасових споруд.

08.11.2022 до суду від Полтавської міської ради надійшов відзив на позов в якому зазначено, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення Полтавської міської ради прийнято відповідно до вимог чинного законодавства України. Крім того зазначено, що за змістом актів технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію торговельних кіосків Маршала Бірюзова, 37, по вул. Героїв-чорнобильців, 1, по АДРЕСА_3 , поруч із зупинкою громадського транспорту "Склозавод" у м.Полтаві. Представник відповідача-1 стверджує, що жодною нормою права Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 не передбачено обов`язку щодо приведення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності розміщених у порядку та спосіб які існували до набрання чинності вказаного Законом та Порядку /т. 2 а.с. 24-32/.

13.12.2022 до суду надійшов відзив на позов від відповідача-2 в якому зазначено, що є надуманими доводи прокурора щодо існування у Полтавської міської ради та Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради під час продовження строку дії паспорта прив`язки обов`язку щодо його перевірки на відповідність нормам законодавства. Зазначено, що в Управлінні з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради продовжено термін дії оформлених паспортів прив`язки, зокрема ФОП ОСОБА_1 продовжено на 5 років до 19.03.2026. Також зазначено, що продовження строку дії паспорта прив`язки ТС здійснюється за заявою замовника, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки ТС органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради. При цьому, приписи Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244, не визначають умову вирішення питання продовження розміщення тимчасових споруд від наявності існування відповідного оформленого права користування землею /т. 2 а.с. 164-174/.

23.11.2022 до суду від керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що право користування спірною земельною ділянкою з кадастровим номером: :10:005:0261 зареєстровано 22.12.2014, договір особистого строкового земельного сервітуту виданий Полтавською міською радою 24.10.2014 (строк дії до 22.07.2019), з кадастровим номером: :15:008:0502 не зареєстровано, з кадастровим номером: :18:014:0260 зареєстровано 19.03.2015, договір особистого строкового земельного сервітуту виданий Полтавською міською радою 24.10.2014 (строк дії до 22.07.2019). За доводами прокурора, на момент прийняття спірного рішення у ФОП ОСОБА_2 було відсутнє право користування земельними ділянками, оскільки після спливу строку дії договору, його не продовжено та не зареєстровано у встановленому законодавством порядку /т. 2 а.с. 107-110/.

13.12.2022 до суду від Полтавської міської ради надійшло клопотання про закриття провадження у справі /т. 2 а.с. 177-182/.

28.11.2022 до суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову в яких зазначено щодо безпідставності позовних вимог керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області та правомірності оскаржуваного рішення /т. 2 а.с. 123-127/.

21.12.2022 від Полтавської окружної прокуратури Полтавської області надійшли письмові пояснення на позов в яких зазначено, що на момент прийняття оскаржуваного рішення у ФОП ОСОБА_1 було відсутнє право користування земельними ділянками, оскільки після спливу строку дії договорів, їх не продовжено та не зареєстровано у встановленому законодавством порядку. Прокурором зазначено, що встановлення вказаної незаконної тимчасової споруди згідно Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994 за №198, підлягає обов`язковому порядку погодженню з органами Національної поліції, що третьою особою та відповідачем-1 не було здійснено /т.2 а.с. 142-152/.

21.12.2022 від Полтавської окружної прокуратури Полтавської області надійшли заперечення проти клопотання закриття провадження у справі /т. 2 а.с. 208-209/.

У підготовчому засіданні 17.01.2023 протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 про закриття провадження у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.01.2023.

Суд заслухавши думку представників сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Суд зазначає, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що право користування спірною земельною ділянкою з кадастровим номером: :10:005:0261 зареєстровано 22.12.2014, договір особистого строкового земельного сервітуту виданий Полтавською міською радою 24.10.2014 (строк дії до 22.07.2019), з кадастровим номером: :15:008:0502 не зареєстровано, з кадастровим номером: :18:014:0260 зареєстровано 19.03.2015, договір особистого строкового земельного сервітуту виданий Полтавською міською радою 24.10.2014 (строк дії до 22.07.2019).

19 березня 2021 року Полтавська міська рада (третя сесія восьмого скликання) прийняла рішення "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава", пунктом 1 якого продовжено розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава, згідно з додатком 1 - на 5 років; пунктом 2 рішення замовникам, зазначеним в додатку 1 до цього рішення, продовжено дію особистого строкового земельного сервітуту на раніше сформовані земельні ділянки з оформленням відповідних договорів у встановленому порядку; пунктом 4 рішення замовникам, зазначеним в додатку 1 до цього рішення, в Управлінні з питань містобудування та архітектури продовжити термін дії оформлених паспортів прив`язки.

На виконання пункту 4 вищевказаного рішення Полтавської міської ради Управлінням з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради продовжено ФОП ОСОБА_1 продовжено до 19 березня 2026 року дію паспортів прив`язки №01-02-17/2385-1198 від 18.11.2014, №01-10-17/2452-940 від 11.12.2013, №01-02-17/2836-1199 від 18.11.2014, про що до зазначених паспортів внесено записи.

Не погодившись з пунктами 1, 2, 4 рішення Полтавської міської ради від 19 березня 2021 року "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава" частині продовження розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава, продовження дії особистих строкових земельних сервітутів та паспортів прив`язки на наступні тимчасові споруди згідно з додатком 1 до рішення ФОП ОСОБА_1 надано дозвіл на розміщення стаціонарної тимчасової споруди: під номером 94 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 16 кв.м. з кадастровим номером :10:005:0261 по АДРЕСА_1 на зупинці громадського транспорту "Фарфоровий завод" у м.Полтаві; під номером 96 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 14 кв.м. з кадастровим номером :15:008:0502 по АДРЕСА_2 ; під номером 99 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 15 кв.м. з кадастровим номером :18:014:0260 по АДРЕСА_3 , поруч із зупинкою громадського транспорту "Склозавод" у м.Полтаві та паспортами прив`язки №01-02-17/2385-1198 від 18.11.2014, №01-10-17/2452-940 від 11.12.2013, №01-02-17/2836-1199 від 18.11.2014, керівник Полтавської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі територіальної громади міста Полтави.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною першою статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно з частиною п`ятою статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

За приписами статті 25 цього Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, передачі земельних ділянок в оренду визначений статтями 123, 124 ЗК. Зокрема, такий порядок передбачає розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування; передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

В розумінні Закону України "Про благоустрій населених пунктів" територія - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

За змістом статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" малі архітектурні форми є елементами (частинами) об`єктів благоустрою. Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до частин другої, третьої та четвертої статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів". Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

На виконання частини четвертої статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку № 244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Пунктом 2.1 Порядку № 244 визначено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).

Відповідно до пункту 1.4 Порядку № 244 паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС на топографо-геодезичній основі М 1:500, схему благоустрою прилеглої території. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС (пункту 2.2 Порядку № 244).

Згідно пункту 2.3 Порядку № 244 до заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1:500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним.

Приписами пункту 2.4 Порядку № 244 передбачено, що відповідність намірів щодо місця розташування ТС комплексній схемі розміщення ТС (у разі її наявності), будівельним нормам визначає відповідний орган з питань містобудування та архітектури, який утворено у складі виконавчого органу відповідної сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації, протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку № 244 для оформлення паспорта прив`язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає: схему розміщення ТС (додаток 1); ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб`єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України Про благоустрій населених пунктів України; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно.

Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви. Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (пункт 2.7, 2.10 Порядку № 244).

Згідно підпункту 2.11, 2.12 Порядку № 244 паспорт прив`язки включає: схему розміщення ТС, виконану на топографо-геодезичній основі у масштабі 1:500, а також схему благоустрою прилеглої території; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС); технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж; реквізити замовника (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація). Цей перелік документів є вичерпним. Паспорт прив`язки підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, який оформлюється відповідним органом за зверненням особи, яка бажає розмістити тимчасову споруду, до якої додаються відповідні документи.

При цьому, судом встановлено, що за інформацією наданою Управлінням патрульної поліції в Полтавській області в листі № 6196/41/26/0)_2021 від 19.04.2021 торговельні кіоски ФОП ОСОБА_1 : по АДРЕСА_1 зупинка громадського транспорту "Фарфоровий завод" торгівельний кіоск (п. 94) встановлено на відстані менше 5 метрів від проїзної частини та на зупинці громадського транспорту на відстані менше 20 метрів в обидва боки по тротуару від установленого дорожнього знака, що її позначає; по вул. Героїв-чорнобильців,1 торгівельний кіоск (п.96) - встановлено на відстані менше 5 метрі, та в трикутнику видимості пішохідного переходу; по вул. Європейська, 245, поруч із ЗГТ "Склозавод", торгівельний кіоск (п. 99) - встановлено на відстані менше 5 метрів від проїзної частини та на зупинці громадського транспорту на відстані менше 20 метрів в обидва боки по тротуару від установленого дорожнього знака, що її позначає.

У свою чергу пунктом 1.12 Порядку № 244 встановлено, що при розміщенні ТС ураховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами.

Згідно пункту 20 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 у межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг і червоних ліній міських вулиць і доріг забороняється: розташовувати будь-які споруди або об`єкти без погодження з власниками автомобільних доріг та уповноваженим підрозділом Національної поліції.

При цьому, згідно абзацу другого пункту 27 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198, у населених пунктах малі архітектурні форми (крім кіосків для продажу проїзних квитків на зупинках громадського транспорту) розміщуються за межею тротуару, пішохідних доріжок, алей на відстані не менше ніж 1 метр, але не ближче ніж 5 метрів до проїзної частини доріг і вулиць.

Як зазначено судом вище розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Закон України "Про благоустрій населених пунктів" визначено визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Відповідно до пункту 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, ці Правила, серед іншого, поширюються на міські вулиці і дороги загального користування і є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів і користувачів.

Згідно пункту 4 Єдиних правил мала архітектурна форма для провадження підприємницької діяльності - це невелика (площею до 30 кв. метрів) споруда торговельно-побутового призначення, яка виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без спорудження фундаменту.

Вказане визначення "малої архітектурної форми" повністю відповідає наведеному вище визначенню "тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності", закріпленому в частині другій статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно пункту 26 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони встановлено, що розміщення малих архітектурних форм провадиться за дозволами, що видаються: в межах червоних ліній міських вулиць і доріг - відповідними виконавчими органами міських рад, а у мм. Києві та Севастополі міськими державними адміністраціями відповідно до підпункту 9.3 ДБН А 2.2-3-97 за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції, дорожньо-експлуатаційними та іншими заінтересованими організаціями.

Таким чином, тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності є елементом благоустрою, розміщення якої здійснюється на підставі дозвільного документу - паспорта прив`язки, який видає відповідний орган за зверненням особи, яка бажає розмістити тимчасову споруду, з дотриманням вимог, у тому числі, і Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі №821/140/18 та постанові Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі № 821/235/18.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що при прийнятті рішення про видачу / продовження дії паспорта прив`язки Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради повинно було дотримуватися норм щодо розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності, закріплених в Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, які за своєю суттю, серед іншого, регулюють і відносини в сфері містобудування.

Також, як зазначалося судом вище, частиною другою статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Згідно із пунктом Порядку № 244 стаціонарна ТС - споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.

Відповідно ДБН В.2.2-23:2009 малі архітектурні форми - павільйони, кіоски, торговельні намети, рундуки тощо переважно збірно-розбірної конструкції, які застосовуються поряд із засобами благоустрою, включаючи невеликі споруди для відпочинку людей/покупців (лави, можливо тіньові навіси або перголи), урни для сміття, а також різноманітні елементи декоративно-прикладного мистецтва (наприклад, скульптури, декоративні басейни, фонтани тощо).

Кіоск - торговельний об`єкт для організації роздрібного продажу товарів, який має постійне просторове місце, займає окрему закриту споруду некапітального типу на одне робоче місце без торговельної зали для покупців та додаткової площі для розміщення запасу товарів (ДБН В.2.2-23:2009).

Павільйон - торговельний об`єкт у роздрібній торгівлі, призначений для організації продажу товарів кінцевим споживачам, розміщений в окремій споруді полегшеної конструкції та має торговельну залу для покупців (ДБН В.2.2-23:2009).

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 1 рішення Полтавської міської ради від 19 березня 2021 року "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" продовжено розміщення тимчасових споруд третій особі: під номером 94 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 16 кв.м. з кадастровим номером :10:005:0261 по вул. Маршала Бірюзова, 37 на зупинці громадського транспорту "Фарфоровий завод" у м.Полтаві; під номером 96 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 14 кв.м. з кадастровим номером :15:008:0502 по АДРЕСА_2 ; під номером 99 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 15 кв.м. з кадастровим номером :18:014:0260 по вул.Європейська, 245, поруч із зупинкою громадського транспорту "Склозавод" у м.Полтаві.

Відповідно до пункту 8.2 Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава, затвердженого рішенням Полтавської міської ради (двадцять другої сесії шостого скликання) від 18 травня 2012 року "Про затвердження Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава" (офіційне посилання - https://rada-poltava.gov.ua/documents/), строк функціонування ТС може бути продовжено на підставі документа, що посвідчує продовження права користування відповідною земельною ділянкою, або продовження договору сервітуту без переоформлення паспорту прив`язки.

Як вище зазначено, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що право користування спірною земельною ділянкою з кадастровим номером: :10:005:0261 зареєстровано 22.12.2014, договір особистого строкового земельного сервітуту виданий Полтавською міською радою 24.10.2014 (строк дії до 22.07.2019), з кадастровим номером: :15:008:0502 не зареєстровано, з кадастровим номером: :18:014:0260 зареєстровано 19.03.2015, договір особистого строкового земельного сервітуту виданий Полтавською міською радою 24.10.2014 (строк дії до 22.07.2019).

Частиною першою статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2013 року.

Відповідно до частини другої статті 100 Земельного кодексу України земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною другою статті 402 Цивільного кодексу України земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки або особою, яка використовує земельну ділянку на праві емфітевзису, суперфіцію.

Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з приписами статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на час укладення договору) встановлено, що державній реєстрації прав підлягають, зокрема, речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут).

Частиною другою статті 28 цього Закону передбачено, що під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування.

Державна реєстрація права власності на земельні ділянки державної чи комунальної власності проводиться з обов`язковим урахуванням пунктів 3 та 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності".

Таким чином, земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно та право користування земельною ділянкою на підставі договору особистого строкового земельного сервітуту виникає з моменту державної реєстрації цього права у встановленому законом порядку.

Оскільки строк дії зареєстрованого договору особистого строкового земельного сервітуту закінчився 22.07.2019, а доказів укладення та реєстрації договорів особистого строкового земельного сервітуту на період з 23.07.2019 по 19.03.2021 не надано до суду учасниками справи, отже, строк дії договорів особистого строкового земельного сервітуту від 23.10.2014 станом на дату прийняття оскаржуваного рішення закінчився та не був продовженим.

Таким чином, пунктом 2 рішення Полтавської міської ради (третя сесія восьмого скликання) від 19 березня 2021 року "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава", замовнику - третій особі продовжено дію особистого строкового земельного сервітуту на раніше сформовані земельні ділянки з кадастровими номерами: :10:005:0261, :15:008:0502, :18:014:0260 який фактично у ФОП ОСОБА_1 не виник, оскільки право користування (сервітуту) земельними ділянкою з кадастровими номерами: :10:005:0261, :15:008:0502, :18:014:0260 на підставі договорів особистого строкового земельного сервітуту від 23.10.2014 не було зареєстровано у встановленому Законом порядку, а відтак, відсутні й правові підстави для продовження дії особистого строкового земельного сервітуту, який не виник.

Відповідно до пункту 5.9 Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава, затвердженого рішенням Полтавської міської ради (двадцять другої сесії шостого скликання) від 18 травня 2012 року "Про затвердження Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава" після рішення міської ради та документа про право користування земельною ділянкою, управління з питань містобудування та архітектури продовжує строк дії паспорту прив`язки ТС шляхом зазначення нової дати, підпису уповноваженої посадовою особи управління з питань містобудування та архітектури та печатки. Термін дії паспорту прив`язки відповідає терміну дії документу про право користування земельною ділянкою.

Зважаючи на наведені вище обставини у Полтавської міської ради були відсутні підстави для продовження строку функціонування ТС, оскільки на час прийняття оскаржуваного рішення був відсутній документ, що посвідчує продовження права користування відповідними земельними ділянками.

Оскільки документ про право користування земельною ділянкою відсутній, а тому й відсутній документ, за умови наявності якого управління з питань містобудування та архітектури продовжує строк дії паспорту прив`язки ТС шляхом зазначення нової дати, підпису уповноваженої посадовою особи управління з питань містобудування та архітектури та печатки у відповідності до пункту 5.9 Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого рішенням двадцять другої сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 18 травня 2012 року.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення Полтавської міської ради від 19 березня 2021 року "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава" в частині пунктів 1, 2, 4 в частині продовження розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава, продовження дії особистого строкового земельного сервітуту та паспорту прив`язки на наступні тимчасові споруди згідно з додатком 1 до рішення ФОП ОСОБА_1 під номером 94 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 16 кв.м. з кадастровим номером :10:005:0261 по АДРЕСА_1 на зупинці громадського транспорту "Фарфоровий завод" у м.Полтаві; під номером 96 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 14 кв.м. з кадастровим номером :15:008:0502 по АДРЕСА_2 ; під номером 99 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 15 кв.м. з кадастровим номером :18:014:0260 по АДРЕСА_3 , поруч із зупинкою громадського транспорту "Склозавод" у м.Полтаві, прийняте Полтавською міською радою з порушенням вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вимог Земельного кодексу України, статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21 жовтня 2011 року №244, та вимог Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава, затвердженого рішенням Полтавської міської ради (двадцять другої сесії шостого скликання) від 18 травня 2012 року "Про затвердження Положення про розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Полтава", а тому є протиправним.

Відповідно до частини третьої, четвертої та п`ятої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Спеціальним законом, яким визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді є Закон України "Про прокуратуру".

Згідно з частиною першої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99).

Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відтак, суд вважає, що "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2019 року у справі №804/4585/18, від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, від 19 вересня 2019 року у справі № 815/724/15, від 17 жовтня 2019 року у справі № 569/4123/16-а.

Частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Стосовно наявності підстав, визначених частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", для представництва інтересів держави у суді у справі, що розглядається, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, відповідно до частини першої статті 12 Земельного кодексу України, належить, зокрема: розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

В адміністративному позові прокурор стверджує, що Полтавська міська рада належним чином не виконала покладені на неї повноваження з розпорядження землею комунальної власності, територіальної громади.

За приписами статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Таким чином, протиправне надання землі, що перебуває під особливою охороною держави, у користування третій особі шляхом продовження дії особистого строкового сервітуту для продовження розміщення тимчасової споруди міською радою, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, суперечить інтересам держави в цілому.

При цьому, як зазначив прокурор, орган, на який покладаються повноваження щодо забезпечення виконання міською радою своїх зобов`язань у спірних правовідносинах, відсутній.

Суд зазначає, що особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен з таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним та не знаходиться у підпорядкуванні жодного органу.

Позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.

При цьому інтереси держави, у тому числі охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, зокрема, у таких сферах, як земельні відносини щодо розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад.

Суд вважає, що такий підхід відповідає положенням статей 5, 7 Конституції України, згідно з якими носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ; народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування; в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

За приписами статті 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

З огляду на те, що прокурором в адміністративному позові вказано, які саме інтереси держави порушено оскаржуваними положеннями спірного рішення, та враховуючи, що відсутній орган, до компетенції якого належить здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування, суд вважає, що прокурором доведено підстави для захисту інтересів держави у суді.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 4 рішення Полтавської міської ради від 19 березня 2021 року "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава" в частині продовження розміщення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 стаціонарної тимчасової споруди: під номером 94 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 16 кв.м. з кадастровим номером :10:005:0261 по АДРЕСА_1 на зупинці громадського транспорту "Фарфоровий завод" у м.Полтаві; під номером 96 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 14 кв.м. з кадастровим номером :15:008:0502 по АДРЕСА_2 ; під номером АДРЕСА_4 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 15 кв.м. з кадастровим номером :18:014:0260 по АДРЕСА_3 , поруч із зупинкою громадського транспорту "Склозавод" у м.Полтаві, в частині продовження дії особистого строкового земельного сервітуту фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами: :10:005:0261, :15:008:0502, :18:014:0260 та продовження терміну дії паспортів прив`язки на вказані тимчасові споруди.

Враховуючи, що паспорти прив`язки №01-02-17/2385-1198 від 18.11.2014, №01-10-17/2452-940 від 11.12.2013, №01-02-17/2836-1199 від 18.11.2014, з урахуванням яких прийнято оскаржуване рішення, не відповідають вимогам, як статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" так і Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності № 244, суд вважає за необхідне скасувати паспорти прив`язки№01-02-17/2385-1198 від 18.11.2014, №01-10-17/2452-940 від 11.12.2013, №01-02-17/2836-1199 від 18.11.2014, а у визнанні протиправними - відмовити.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області (вул. Володимира Козака, 1, м. Полтава, 36020) в інтересах держави в особі територіальної громади міста Полтави до Полтавської міської ради (вул. Соборності, буд. 36, м. Полтава, Полтавська область, ідентифікаційний код 24388285), Управління з питань містобудування та архітектури (вул. Соборності, буд. 36, м. Полтава, Полтавська область, ідентифікаційний код 02498808), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_1 ) про визнання протиправними та скасування пунктів рішення, паспортів прив`язки, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2, 4 рішення Полтавської міської ради від 19.03.2021 "Про розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності" в частині продовження розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на території м. Полтава, продовження дії особистого строкового земельного сервітуту та паспорту прив`язки на наступні тимчасові споруди згідно з додатком 1 до рішення ФОП ОСОБА_1 надано дозвіл на розміщення стаціонарної споруди під номером 94 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 16 кв.м. з кадастровим номером :10:005:0261 по АДРЕСА_1 на зупинці громадського транспорту "Фарфоровий завод" у м.Полтаві; під номером 96 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 14 кв.м. з кадастровим номером :15:008:0502 по АДРЕСА_2 ; під номером 99 - торгівельного кіоску на земельній ділянці площею 15 кв.м. з кадастровим номером :18:014:0260 по АДРЕСА_3 , поруч із зупинкою громадського транспорту "Склозавод" у м.Полтаві.

Скасувати паспорти прив`язки за №01-02-17/2385-1198 від 18.11.2014, №01-10-17/2452-940 від 11.12.2013, №01-02-17/2836-1199 від 18.11.2014.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18 липня 2023 року

Головуючий суддя Г.В. Костенко