Справа № 360/483/23
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/483/23

Суддя Луганського окружний адміністративний суду Борзаниця С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправноою та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди, у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за грудень 2022 року та січень 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшення до 100000 грн додаткову винагороду за 20 діб грудня 2022 року та за 31 добу січня 2023 року.

В обґрунтування вимог зазначено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України та з 09.03.2022 приймає безпосередню участь у бойових діях, забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в Донецькій та Луганській областях.

За підсумками залучення до виконання таких заходів в грудні 2022 року та в січні 2023 року, позивачу військовою частиною НОМЕР_2 видано довідку від 04.01.2023 №313/ОТУЛ/10672д та повідомлення від 07.02.2023 №313/ОТУЛ/597д, що за формою відповідають додатку 1 окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 та є підставою для нарахування та виплати щомісячної збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

Позивач, рапортом від 09.02.2023 вих. № 2124 звернувся до відповідача з проханням нарахувати та виплати йому збільшену до 10000 грн додаткову винагороду, відповідно до наданих довідок про безпосередню участь за 20 діб грудня 2022 року (в період з 02.12.2022 по 08.12.2022 та з 19.12.2022 по 31.12.2022) та 31 добу січня 2023 року (з 01.01.2023 по 31.01.2023).

Однак відповідач, посилаючись на наказ Адміністрації Держприкордонслужби України №628/0/081-22АГ від 09.12.2022, відмовив позивачу у здійснені нарахування та виплаті збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди, про що повідомлено листом від 16.02.2023 вих. №20/1049-23-вих.

Таким чином, відповідачем не нараховано та не виплачено збільшену додаткову винагороду позивачу за 20 діб грудня 2022 року, що становить 44483,87 грн. (Розрахунок: 70 000:31х20=45161,29 грн, а з вирахуванням 1,5% військового збору 677,42 грн становить - 44483,87 грн). Також, відповідачем не нараховано та не виплачено збільшення додаткової винагороди позивачу за 31 добу січня 2023 року, в сумі 70 000 гривень, що з врахуванням сплати податків і зборів становить 68 950,00 гривень.

Отже, внаслідок бездіяльності відповідача, позивачу недоплачено збільшення додаткової винагороди за грудень 2022 року та січень 2023 року в загальній сумі 115161,29 грн, що з врахуванням сплати податків і зборів, становить 113433,87 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 12.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою суду від 18.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 05.06.2023 витребувано у військової частини НОМЕР_2 додаткові докази по справі.

Станом на 18.07.2023 ухвала суду від 05.06.2023 військовою частиною НОМЕР_2 не виконана.

Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечує проти заявлених вимог з огляду на таке.

Позивач проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) та згідно з наказом від 27.03.2022 №142-ОС «Про особовий склад» приступив до виконання обов`язків за посадою заступника начальника штабу - начальника відділу організації прикордонного контролю штабу.

З урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, позивач в повному обсязі отримував додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником. Наявність факту безумовного отримання позивачем додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000 гривень.

Пояснення стосовно невиплати додаткової винагороди військовослужбовцям які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за грудень 2022 року та січень 2023 року у відповідності до вимог наказу 628 АГ.

Абзацом 2 пункту 1 наказу 628 АГ встановлено, додаткова винагорода до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 наказу 392 визначено вичерпний перелік бойових (спеціальних) завдань, що належать до безпосередньої участі у бойових діях або заходах та він застосовується до

різних підрозділів органів охорони державного кордону окремо, оскільки кожен підрозділ виконує завдання в межах свого призначення. Проте, основною умовою виконання бойових (спеціальних) завдань є вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником. Кожне вогневе ураження або безпосереднє зіткнення з противником фіксується окремо в Журналі бойових дій.

Пунктом 3 наказу 628 АГ передбачено, що документами, які підтверджують

безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Зазначений перелік документів також є вичерпним. Нарахування та виплата

збільшеної додаткової винагороди до 100 тис проводиться у сукупності саме цих трьох документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Подання окремо рапорту вх. №101р від 04 січня 2023 року та рапорту вх. №3992р від 10 березня 2023 року та наявність бойових розпоряджень не підтверджує факт участі позивача у бойових діях або заходах, оскільки у журналі бойових дій відсутній запис вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Відповідно до наказу начальника прикордонного загону від 08.01.2023 №13-ОС «Про виплату додаткової винагороди» позивачу нарахована та виплачена збільшена додаткова винагорода пропорційно дням вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, яке зафіксоване в Журналі бойових дій за період з 03- 04.12.2022, 06.12.2022, 13.12.2022, 17.12.2022, 22-23.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022.

Оскільки відсутні докази, що в період грудень 2022 - січень 2023 року позивач здійснював заходи у відповідності до бойових розпоряджень у складі першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, тому відсутні підстави вважати, що позивач здійснював безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, у розумінні наказу 628 АГ.

Таким чином, враховуючи, що позивачем за грудень 2022 року та за січень 2023 року безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не здійснювалась, відповідно правових підстав для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень, не вбачається.

Відповідно до бойового розпорядження від 23.10.2022 №3451 позивач був направлений до ОКП ОТУ «Лиман» в район Краматорськ. В подальшому відповідно до бойового розпорядження від 25.04.23 №739 позивач завершив виконання завдань ОКП ОТУ «Лиман».

Відповідно до п. 7 наказу 628 АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 3 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Відповідно до п. 8 наказу 628 АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. За період грудень 2022 та січень 2023 на адресу відповідача донесення із додатком за формою наведеною у п. 8 наказу 628 АГ від ОКП ОТУ «Лиман» не надходили.

Таким чином, враховуючи, що за грудень 2022 та січень 2023 підтверджуючих документів щодо залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії, безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не надходило, відповідно правових підстав для нарахування додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень, не вбачається.

Додатково слід звернути увагу суду, що відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 (зі змінами) є територіальною громадою, яка розташована в районні проведення воєнних (бойових) дій або яка перебуває в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

При цьому, наявність Луганської та Донецької областей у Переліку №75 не надає позивачу права на отримання додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень щомісячно.

Також, відповідно до наказів Головнокомандуючого ЗСУ «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» №1 від 02.01.2023 (грудень), №26 від 02.02.2023 (зі змінами від 14.02.23 №35) Луганська та Донецька область в період з грудня 2022 року по січень 2023 року входять до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій.

Таким чином, рішення начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 є законним, прийнятим в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно будь - яких правових підстав щодо нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень за період грудень 2022 року та січні 2023 року немає.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 09.03.2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та безпосередньо бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно із витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.03.2022 № 142-ОС «Про особовий склад» підполковника ОСОБА_1 вважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою заступника начальника штабу - начальника відділу організації прикордонного контролю штабу, з 24.03.2022.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.12.2022 № 4613-ОС «Про виплату додаткової винагороди» наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з Додатком 1.

Під порядковим номером 1222 Списку військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 на виплату додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за грудень 2022 року (додаток 1 до наказу від 26.12.2022 № 4613-ОС), зазначений підполковник ОСОБА_1 , період проходження служби - 01-09.12.2022, 19-31.12.2022, кількість діб - 21, сума - 20322,58 грн.

Відповідно до розділу ІІ «Облік ведення бойових дій» з Журналу службово-бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.02.2022 №2-ДСК 03.12.2022 о 00:05 год, 04.12.2022 о 23:11 год, 06.12.2022 о 13:30 год та о 13:40 год, 10.12.2022 о 12:10 год, 13.12.2022 о 12:52 год, 17.12.2022 о 00:15 год, 22.12.2022 о 14:06 год, 25.12.2022 о 13:06 год, 31.12.2022 о 12:28 год відбувалися бойові дії/вогневі ураження в місцях дислокації військової частини, де проходить службу позивач.

Рапортом від 02.01.2023, зареєстрованим 04.01.2023 за вх. № 101р, перший заступник начальника загону - начальник штабу підполковник ОСОБА_2 клопотав перед начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу, штабу ІНФОРМАЦІЯ_1, що залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 70 000 грн на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань у грудні 2022 року, зокрема, підполковнику ОСОБА_1 , за період проходження служби з 01-09.12.2022, 19-31.12.2022, кількість діб - 19 (порядковий номер у списку 4).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.01.2023 № 13-ОС «Про виплату додаткової винагороди» наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 70000,00 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за грудень 2022 року за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з Додатком 1.

Під порядковим номером 400 Списку військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 на виплату додаткової винагороди у розмірі 70000,00 грн за грудень 2022 року (додаток 1 до наказу від 08.01.2023 № 13-ОС), зазначений підполковник ОСОБА_1 , період проходження служби - 03-04.12.22, 06.12.2022, 22-23.12.2022, 25.12.2022, 31.12.2022, кількість діб - 7, сума - 15806,45 грн, підстава: БР ГЗСУ від 10.06.2022 № 3939, БР АДПСУ від 11.06.2022 № 94 (гриф), БР ОСУВ «Хортиця» від 11.06.2022 № 116/1/31 (гриф), БР ОТУ «Лиман» від 17.06.2022 № 313/ОКПОТУ/79 (гриф), БР ОТУ «Лиман» від 27.08.2022 № 241 (гриф), Журнал СБД від 24.02.2022 № 2 (гриф).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 04.01.2023 № 313/ОТУЛ/ 19672 підполковник ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 02.12.2022 по 08.12.2022 та з 19.12.2022 по 31.12.2022.

Первинних документів на підставі яких видано військовою частиною НОМЕР_2 довідку від 04.01.2023 № 313/ОТУЛ/ 19672 суду не надано.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.02.2023 № 56-ОС «Про виплату додаткової винагороди» наказано виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно з Додатком 1.

Під порядковим номером 1190 Списку військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 на виплату додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за січень 2023 року (додаток 1 до наказу від 03.02.2023 № 56-ОС), зазначений підполковник ОСОБА_1 , період проходження служби - 01-31.01.2023, кількість діб - 31, сума - 30000,00 грн.

Рапортом від 10.03.2023, зареєстрованим 10.03.2023 за вх. № 3992, перший заступник начальника загону - начальник штабу підполковник ОСОБА_2 клопотав перед начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 про виплату додаткової винагороди за час виконання завдань в бойових умовах (на час воєнного стану) особовому складу, штабу ІНФОРМАЦІЯ_1, що залучався до безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у розмірі 70 000 грн на одного військовослужбовця пропорційно кількості діб проходження служби та виконання завдань у січні 2023 року, зокрема, підполковнику ОСОБА_1 , за період проходження служби з 01-31.01.2023, кількість діб - 31 (порядковий номер у списку 4).

Відповідно до повідомлення військової частини НОМЕР_6 від 07.02.2023 № 313/ОТУЛ/597д підполковник ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 01.01.2023 по 31.01.2023.

Первинних документів на підставі яких видано військовою частиною НОМЕР_2 повідомлення від 07.02.2023 № 313/ОТУЛ/597д суду не надано.

Відповідно до бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.10.2022 №3451 позивач був направлений до ОКП ОТУ «Лиман» в район Краматорськ.

Відповідно до бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.04.23 №739 позивач завершив виконання завдань ОКП ОТУ «Лиман».

Отже, судом встановлено, що в межах спірного періоду з грудня 2022 року по січень 2023 року, позивачу виплачено додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань за кожний з вказаних місяців. Додаткову винагороду збільшену до 100000,00 грн, у відповідності до вимог пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейсь12ким та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, позивачу виплачено у січні 2023 року за грудень 2022 року пропорційно часу участі позивача у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (7 діб) у розмірі 15806,45 грн, за січень 2023 року вказана додаткова винагорода не виплачувалась.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, посилаючись на своє ж Рішення від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, зауважив, що «служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей. Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо».

Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України від 20.11.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 «Про введення воєнного стану в Україні» (далі - Указ № 64/202), затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктами 2 та 4 Указу № 64/202 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

У подальшому, Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону № 389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661-IV) на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Згідно із пунктами 3, 4 статті 19 Закону № 661-IV на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються: участь у взаємодії із Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями у відбитті вторгнення або нападу на територію України збройних сил іншої держави або групи держав; участь у виконанні заходів територіальної оборони, а також заходів, спрямованих на додержання правового режиму воєнного і надзвичайного стану.

Отже, виходячи з вищенаведеного правового регулювання, відповідач входить до структури Державної прикордонної служби України, а тому, починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, та на час розгляду даної адміністративної справи здійснює передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-ХІІ) військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Частиною першою статті 12 Закону № 1932-XII «Про оборону України» визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Ця постанова набрала чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Постановами Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022, № 754 від 01.07.2022 року, № 1066 від 27.09.2022, № 1146 від 08.10.2022, № 43 від 20.01.2023 до вказаної постанови № 168 від 28.02.2022 були внесені відповідні зміни та доповнення.

Згідно з пунктом 2 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року постановлено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до пунктів 1, 2 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168» на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) виплачувати додаткову винагороду (пропорційно із розрахунку на місяць) у розмірі 30000 гривень (з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, розмір цієї винагороди збільшується до 100000 гривень включно в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.

Під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з-під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання польотів, пов`язаних з евакуацією військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій; виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Пунктом 3 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168» визначено виключний перелік документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходів, а саме: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону. КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Згідно з пунктами 4, 5, 12 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168» начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць (додаток 2).

Виплату додаткової винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) Держприкордонслужби. В наказі про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

В подальшому Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано наказ від 30 липня 2022 року № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», який підлягав обов`язковому виконанню всіма органами охорони державного кордону України з 1 серпня 2022 року до дня його скасування - 01 грудня 2022 року.

Після цього, Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано наказ від 09 грудня 2022 року № 628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», який підлягає обов`язковому виконанню з 1 грудня 2022 року всіма органами охорони державного кордону України.

У вказаних наказах також визначено, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); здійснення заходів з виводу сил та засобів з-під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій); виконання польотів, пов`язаних з евакуацією військовослужбовців, цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій; виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Отже, вказаними наказами визначено виключний перелік документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходів, а саме: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл); рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Суд зазначає, що Постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» розділяє розмір додаткової винагороди на дві суми, а саме до 30000 грн - для всіх військовослужбовців за час виконання обов`язків військової служби протягом місяця та додаткову суму збільшення такої винагороди у розмірі до 70000 грн для тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів протягом місяця.

Тобто, вказана частка суми до 70000 грн підлягає розрахунку відповідно до загальної тривалості участі військовослужбовця безпосередньо в бойових діях та здійсненні інших заходів, передбачених зазначеною Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.

Отже, додаткова винагорода у розмірі саме 100000 грн виплачується за умов що військовослужбовець протягом всього місяця брав безпосередню участь в бойових діях та інших заходах, в той час як у разі менш тривалої участі частка суми в 70000 грн відповідно зменшується прямо пропорційно часу участі у таких діях та заходах протягом місяця.

Судом встановлено, що за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.01.2023 у Журналі службово-бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 лютого 2022 року № 2-ДСК зафіксовано щодо позивача лише 7 моментів вогневого ураження у грудні 2022 року, за які позивачу виплачено збільшену додаткову винагороду, що підтверджуться наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 08.01.2023 № 13-ОС «Про виплату додаткової винагороди».

З витягів з бойових розпоряджень начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що позивача було направлено до ОКП ОТУ «Лиман» в район Краматорськ.

Однак, належних доказів, що в період грудень 2022 - січень 2023 року, окрім вже зазначених 7 діб, позивач здійснював заходи у відповідності до бойових розпоряджень у складі першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником, не надано.

Відповідно до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 15 грудня 2022 року № 297) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789, територіальні громади Донецької та Луганської областей є територіальними громадами, які розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 (зі змінами), територіальні громади Донецької та Луганської областей є територіальними громадами, які віднесені до територій, на яких ведуться (велись) бойові дії (територій можливих бойових дій).

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 січня 2023 року № 1 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено, що з 01 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року Луганська та Донецька області визначені районами ведення воєнних (бойових) дій.

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 лютого 2023 року № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, зокрема певні райони Харківської, Луганської, Донецької областей.

В Донецькій області це:

Краматорський район: Лиманська міська територіальна громада, Костянтинівська міська територіальна громада.

Бахмутський район: Званівська сільська територіальна громада, Бахмутська міська територіальна громада, Соледарська міська територіальна громада, Світлодарська міська територіальна громада, Торецька міська територіальна громада.

Горлівський район: Горлівська міська територіальна громада.

Донецький район: Ясинуватська міська територіальна громада, Донецька міська територіальна громада.

Покровський район: Авдіївська міська територіальна громада, Очеретинська селищна територіальна громада, Мар`їнська міська територіальна громада.

Волноваський район: Ольгинська селищна територіальна громада, Вугледарська міська територіальна громада, Великоновосілківська селищна територіальна громада.

Відповідно до статті 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-ХІІ «Про оборону України» район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

З викладеного слідує, що саме до повноважень Головнокомандувача Збройних Сил України належить визначення території України, на якій впродовж певного часу ведуться та/або можуть вестися воєнні (бойові) дії, - території ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до бойового розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.10.2022 № 3451 позивач був направлений до ОКП ОТУ «Лиман» в район Краматорськ.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 лютого 2023 року № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» у Краматорському районі районами ведення воєнних (бойових) дій визначено Лиманську міську територіальну громаду та Костянтинівську міську територіальну громаду.

Належних доказів перебування позивача у спірні періоди на території інших громад Луганської та Донецької областей судом не виявлено.

Таким чином, вказаний у бойовому розпоряджені від 23.10.2022 № 3451 населений пункт, на території якого перебував позивач, не віднесений до району ведення воєнних (бойових) дій, визначених за наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 02 лютого 2023 року № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», що взагалі виключає можливість нарахування та отриманняя позивачем додаткової винагороди за період з 01.01.2023 по 31.01.2023.

Крім того, суд зазначає, що сам лише факт безпосереднього перебування позивача в районах ведення воєнних (бойових дій) не є підтвердженням його безпосередньої участі у бойових діях або заходах, та не є підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди.

Що стосується посилань позивача на довідку військової частини НОМЕР_2 від 04.01.2023 № 313/ОТУЛ/ 19672 та повідомлення військової частини НОМЕР_2 від 07.02.2023 № 313/ОТУЛ/597д як підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 7 наказу 628 АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 3 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 3 цього наказу.

Однак, суду не надано первинних документів на підставі яких військовою частиною НОМЕР_2 складені зазначені довідка та повідомлення щодо участі у бойових діях або заходах позивача.

Крім того, доказів отримання зазначених довідки та повідомлення відповідачем суду не надано.

З огляду на зазначене, довідка військової частини НОМЕР_2 04.01.2023 № 313/ОТУЛ/ 19672 та повідомлення військової частини НОМЕР_2 від 07.02.2023 № 313/ОТУЛ/597д не є належними доказами підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у період з з 01.12.2022 по 08.12.2022 та з 19.12.2022 по 31.12.2022 та з 01.01.2023 по 31.01.2023.

Судом встановлено, що у січні 2023 року позивачу війсковою частиною НОМЕР_1 виплачено додаткову винагороду збільшену до 100000 гривень за 7 діб його участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01.12.2022 по 08.12.2022 та з 19.12.2022 по 31.12.2022, однак, на підтвердження такої участі протягом всього періоду з 01.12.2022 по 08.12.2022 та з 19.12.2022 по 31.12.2022 позивачем надано довідку військової частини НОМЕР_2 від 04.01.2023 № 313/ОТУЛ/ 19672 , в якій зазачено, що позивач як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ДПСУ брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 02.12.2022 по 08.12.2022 та з 19.12.2022 по 31.12.2022. Проте, як вже зазначено судом раніше, первинних документів на підставі яких видано дану довідку, для підтвердження перевірки зазначеної в ній інформації, суду не надано.

Таким чином, позиція позивача щодо необхідності нарахування йому додаткової збільшеноїї винагороди за період з 02.12.2022 по 08.12.2022 та з 19.12.2022 по 31.12.2022 містить явні суперечності, оскільки позивач вже отримав додаткову винагороду за 7 діб грудня 2022 року, а вразі задоволення його вимог, за позицією позивача, буде допущено подвійне нарахування за 7 діб, що не передбачено жодною чинною нормою. У зв`язку з чим довідка військової частини НОМЕР_2 від 04.01.2023 № 313/ОТУЛ/ 19672 визнається по даній справі неналежним доказом на підтвердження участі позивача у бойових діях та заходах.

Будь-яких інших доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за весь період з грудня 2022 року до січня 2023 року, визначених у наказах Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168», від 30 липня 2022 року № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», від 09 грудня 2022 року № 628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», матеріали справи не містять, а саме лише посилання на безпосередню участь в бойових діях не підтверджує участі позивача у вказаних діях та заходах.

Оскільки доказів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за весь спірний період матеріали справи не містять, доводи про порушення відповідачем приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року під час нарахування грошового забезпечення є безпідставними.

З огляду на зазначене, судом встановлено відсутність права позивача на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди за грудень 2022 року - січень 2023 року, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо неповного нарахування та виплати збільшеної до 100000 гривень додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за грудень 2022 року та січень 2023 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Борзаниця