Справа № 400/5488/23
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 р. № 400/5488/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Бульби Н.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до:Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071
треті особи:Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

про:визнання протиправним та скасування рішення від 21.03.2023 №52, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в призначенні пенсії за віком від 21.03.2023 № 52;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області врахувати в страховий стаж для призначення пенсії за віком період навчання в Миколаївському кооперативному професійно- технічному училищі з 01 вересня 1977 року по 05 липня 1979 року і трудовий стаж згідно із записами в трудовій книжці з 29 вересня 1979 року, та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що Головним управлінням ПФУ у Київській області прийнято рiшення про вiдмову їй в призначеннi пенсiї за віком від 21.03.2023 у зв`язку з відсутністю страхового стажу. Не зараховано до стажу:

- перiоди роботи, зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 , дата заповнення 12.03.1983, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка;

- період навчання, зазначеного в свідоцтві № 2763, виданого 05.07.1979, оскільки не вказано дату початку навчання;

- період з 23.09.1985 по 03.05.2001, зазначений в довідці № О-42/01-12 від 14.03.2023 року, виданої Трудовим архівом Березанської селищної ради, оскільки в довідці не повністю вказано ім`я та по - батькові.

Позивачка вважає, що вищезазначенi перiоди її роботи неправомiрно та безпiдставно не включенi вiдповiдачем до загального страхового (трудового) стaжу, що надає право на призначення пенсiї за віком.

Ухвалою від 09.06.2023 суд відкрив провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 263 КАС України.

Відповідач надав до суду відзив на позов, заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування своєї позиції посилається на те, що позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Для зарахування періодів роботи, вказаних у трудовій книжці, необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працювала заявниця, на підставі первинних документів за час виконання роботи. Для зарахування навчання необхідно надати уточнюючу довідку про період та форму навчання.

Третя особа - Головне управління ПФУ у Миколаївській області надала пояснення, просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що пунктом 2.12. Інструкції № 58 передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Аналогічні за змістом положення містить також Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162. Трудова книжка позивача НОМЕР_1 не взята до уваги, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка підприємства, на якому вперше заповнювалась трудова книжка.

Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально- виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. Відтак, до страхового стажу позивача не зараховано період навчання, оскільки в свідоцтві від 05.07.1979 № 2763 не вказано дату початку навчання. Отже, страховий стад позивача склав 11 років 1 місяць 1 день, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

14.03.2023 позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління ПФУ у Миколаївській області.

Заяву позивачки розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ у Київській області.

Рішенням Головного управління ПФУ у Київській області від 21.03.2023 № 52 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу позивачки не зараховано перiоди роботи, зазначені у трудовій книжці НОМЕР_1 , дата заповнення 12.03.1983, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка; період навчання, зазначеного в свідоцтві № 2763, виданого 05.07.1979, оскільки не вказано дату початку навчання; період з 23.09.1985 по 03.05.2001, зазначеного в довідці № О-42/01-12 від 14.03.2023, виданої Трудовим архівом Березанської селищної ради, оскільки в довідці не повністю вказано ім`я та по - батькові. Страховий стаж позивачки становить 13 років 1 місяць 1 день.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;

Частиною 1 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з матеріалами справи, до страхового стажу позивачки не зараховано перiоди згідно із записами трудової книжки, оскiльки на титульній сторінці відсутня печатка.

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_2 містяться записи: навчання у Миколаївському кооперативному професіонально -технічному училищі з 1977 по 1979 рік; з 29.09.1979 по 03.05.2001 працювала на різних посадах у Завгосп ім.Чапаєва (з 31.03.2001 перейменовано у ПСП Агрофірма ім. Чапаєва); з 24.01.2022 прийнята на роботу до Технолого - економічного коледжу Миколаївського національного аграрного університету.

Отже, записами у трудовій книжці позивачки підтверджуються стаж її роботи у спірний період.

Посилання відповідача на те, що вказаний період роботи не зарахований до страхового стажу, оскільки на титульному аркуші відсутня печатка підприємства, суд не може брати до уваги при ухваленні рішення.

Вказаний висновок відповідача є безпідставним, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання та записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивачка у той чи інший період її роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаного періоду роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити на тому, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатись правом на перевірку таких документів не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на соціальний захист та пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Враховуючи викладене, період роботи позивачки з 29.09.1979 по 03.05.2021, з 24.01.2022 по теперішній час відповідачем протиправно не було зараховано до її страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Крім того, відповідачем не зараховано до стажу період навчання позивачки у Миколаївському кооперативному професіонально - технічному училищі, зазначеного в свідоцтві № 2763, виданого 05.07.1979, оскільки не вказано дату початку навчання.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_2 міститься запис про навчання у Миколаївському кооперативному професіонально - технічному училищі з 1977 по 1979 рік. Також у свідоцтві № 2763 зазначено, що строк навчання становить 2 роки. До того ж, згідно з довідкою Миколаївського фахового коледжу бізнесу і права вищого навчального закладу Укоопспілки "Полтавський університет економіки і торгівлі" від 27.04.2023 № 23 ОСОБА_1 навчалась у Миколаївському кооперативному професіонально - технічному училищі на денному відділенні з 01.09.1977 по 05.07.1979.

А тому відмова у зарахуванні до страхового стажу позивачки періоду її навчання є безпідставною.

Щодо відмови відповідача у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду з 23.09.1985 по 03.05.2001, зазначеного в довідці № О-42/01-12 від 14.03.2023, суд вважає, що безпідставно не зараховано зазначений період роботи, оскільки довідкою Трудового архіву Березанської селищної ради від 14.03.2023 підтверджено вищезазначений період роботи позивачки у Радгоспі ім. Чапаєва Березанського району Миколаївської області та зазначається повне ім`я позивачки - ОСОБА_1 .

Тому відповідачем було протиправно відмовлено позивачці у зарахуванні періодів її роботи до страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності своїх дій, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1073,60 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також представником позивача надані докази понесення позивачем судових витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн: витяг з договору про надання правової допомоги від 25.04.2023 № 10/23, що був укладений між ОСОБА_1 і адвокатом Дорошенко А.В., ордер про надання правничої допомоги № 1087128, додаткова угода до договору № 10/23 від 04.05.2023, акт приймання - передачі наданих послуг від 04.05.2023, квитанція до прибуткового касового ордера № 6 від 04.05.2023 на суму 5000 грн.

Частиною 2 ст. 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Аналіз вищезазначених положень КАС України дає підстави вважати, що розмір таких витрат визначається на підставі доказів, підтверджуючих понесені стороною витрати та доказів, що підтверджують відповідність цих витрат фактично виконаній адвокатом роботі.

Положеннями ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

В даному випадку сума витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн є цілком розумною, виходячи з предмету розгляду даної справи, а саме скасування рішення.

Відповідачем заперечень щодо стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу чи щодо розміру заявлених витрат до суду не надано.

Фактичне понесення позивачем суми витрат на правову допомогу підтверджено наявними у справі доказами.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що розмір витрат на професійну правничу допомогу повинен бути пропорційним до предмету спору та співмірним до тих витрат, які поніс позивач, в зв`язку з прийняттям відповідачем протиправного рішення.

З урахуванням матеріалів справи, суд дійшов висновку, що сума витрат позивача на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн є цілком співмірною та пропорційною предмету розгляду справи.

Таким чином, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 5000, 00 грн.

Отже, судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачем в розмірі 6073,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком від 21.03.2023 № 52.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область,08500, код 22933548) зарахувати до страхового стажу для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 період навчання в Миколаївському кооперативному професійно- технічному училищі з 01 вересня 1977 року по 05 липня 1979 року і трудовий стаж згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 з 29 вересня 1979 року та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 14.03.2023 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 6073,60 (шість тисяч сімдесят три грн шістдесят коп) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 18.07.2023.

Суддя Н.О. Бульба