Справа № 420/11928/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/11928/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Танасогло Т.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 про повернення позовної заяви без розгляду у справі №420/11928/23

У С Т А Н О В И В:

24.05.2023 року ОСОБА_1 (далі позивач, скаржник) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) щодо відмови у призначенні службового розслідування у зв`язку з обставинами викладеними у скарзі старшого сержанта ОСОБА_1 від 14.03.2023 року, а саме невідповідністю фактичних обставин інформації, зазначеній в документації військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про місце дислокації частини особового складу 3-го патрульного батальйону Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (в тому числі старшого сержанта ОСОБА_1 ) під час виконання бойового завдання у період з 19.08.2022 року по 27.09.2022 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Національної гвардії України щодо направлення на розгляд за належністю до Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) скарги старшого сержанта ОСОБА_1 від 14.03.2023 року всупереч вимогам статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та вимог абзацу 4 статті 7 Закону України «Про звернення громадян»;

- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України в особі командира Національної гвардії України призначити службове розслідування у зв`язку з обставинами, викладеними старшим сержантом ОСОБА_1 у скарзі від 14.03.2023 року, а саме у зв`язку із невідповідністю фактичних обставин виконання бойового завдання розташування особового складу Військової частини НОМЕР_2 (в тому числі ОСОБА_1 ) у період з 19.08.2022 року по 27.09.2022 року інформації, зазначеній у витязі із наказу командира Військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 від 20.08.2022 року №221 та витягах з журналів бойових дій з-го патрульного батальйону Військової частини НОМЕР_2 від 02.01.2023 року з дотриманням вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 року у справі №420/11928/23 позовну заяву ОСОБА_1 , на підставі пункту 5 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалюючи означене судове рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовною заявою до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав. Разом з цим, станом на 29 травня 2023 року у суду відсутні відомості щодо постановлення Київським окружним адміністративним судом ухвали про повернення позовної заяви.

У відповідності до приписів статті 25 КАС України позивач не має права на одночасне звернення до адміністративних судів різної територіальної юрисдикції, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, на підставі пункту 5 частини 4 статті 169 КАС України.

Не погоджуючись із означеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що окружним адміністративним судом порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.

Як слідує зі змісту апеляційної скарги, обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник уважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення позовної заяви у даній справі є помилковим. Скаржник звертає увагу апеляційного суду на те, що згідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень відсутня інформація про зареєстровану Київським окружним адміністративним судом справу за позовною заявою від 09.05.2023 року.

При цьому, 25.05.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації позовної заяви, поданої до Київського окружного адміністративного суду - 09.05.2023 року. Наведене підтверджується відомостями з особистого кабінету підсистеми «Електронний суд». Водночас, зазначені обставини не були установлені судом першої інстанції, що свідчить про передчасність висновків суду про наявність підстав для повернення позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса) спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого судового рішення та просить залишити без змін.

В силу приписів частини 2 статті 312 КАС України розгляд справи здійснюється судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту установлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Відповідно до пункту 5 частин 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Положення статті 171 КАС України передбачають, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

З аналізу вище наведених приписів процесуального законодавства України слідує, що правовою підставою для повернення позовної заяви в порядку пункту 5 частини четвертої статті 169 КАС України є одночасна сукупність наступних умов:

1) позивач подав до того ж суду аналогічний позов;

2) позовні вимоги в такому позову заявлені до того ж самого відповідача;

3) предмет обох позовних заяв є тотожним;

4) підстави позовів однакові;

5) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Як з`ясовано судом першої інстанції, звертаючись до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою ОСОБА_1 зазначено про те, що ним подана аналогічна позовна заява до Київського окружного адміністративного суду.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що у провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває позовна заява ОСОБА_1 до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав.

В той же час, колегією суддів установлено, що матеріали справи не містять будь-яких належних та достатніх відомостей щодо надходження до Київського окружного адміністративного суду позовної заяви ОСОБА_1 до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав, та її реєстрації у вказаному суді.

Більше того, з наданих позивачем до апеляційного суду відомостей з особистого кабінету «Електронний суд» слідує, в реєстрації документа «позовна заява про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії від 09.05.2023 року» відмовлено з підстав того, що документ не доступний для перегляду.(а.с.19)

Однак, такі обставини не були встановлені судом першої інстанції, що свідчить про передчасність висновків суду про повернення позовної заяви.

За таких обставин, колегія суддів уважає, що на час вирішення питання про відкриття провадження у справі (постановлення ухвали про повернення позовної заяви у даній справі) була відсутня достатня та необхідна сукупність правових підстав, прямо передбачених пунктом 5 частини 4 статті 169 КАС України, для повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (м. Одеса), Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд попередньої інстанції дійшов помилкового, передчасного висновку щодо наявності підстав для застосування пункту 5 частини 4 статті 169 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція статті 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч.1 ст.6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до вимог ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

З аналізу вище викладеного убачається, що позивач фактично був позбавлений гарантованого Конституцією України, Законами України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до правосуддя, яке полягає у безперешкодному отриманні судового захисту. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Повноваження суду апеляційної скарги за наслідками розгляду апеляційної скарги визначено у приписах статті 312 КАС України.

Так, згідно із частиною 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд до суду першої інстанції.

У відповідності до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Ураховуючи вище викладене, у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, відповідно до приписів ч. 3 ст. 312, 320 КАС України, оскаржувана ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 про повернення позовної заяви без розгляду у справі №420/11928/23 підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. 308, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 про повернення позовної заяви без розгляду у справі №420/11928/23 - скасувати.

Справу №420/11928/23 за позовом ОСОБА_1 до Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) (м. Одеса), Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії направити до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження по справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Т.М. Танасогло А.В. Крусян