Справа № 360/782/23
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 липня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/782/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання противоправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 17 липня 2023 року через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач) в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з неврахування до пільгового підземного стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 під часу розгляду заяви про призначення пенсії від 30.03.2022 періодів роботи з 27.07.1992 по 14.06.1995 на шахті «Пролетарська» Виробничого об`єднання «Стахановвугілля»; з 25.01.1996 по 26.01.1996, з 27.02.1996 по 29.02.1996, з 11.03.1996 по 23.03.1996, з 02.07.1996 по 13.07.1996, з 16.07.1996 по 17.07.1996, з 20.07.1996 по 20.07.1996, з 30.09.1996 по 30.09.1996, з 21.10.1996 по 22.10.1996, з 08.05.1997 по 10.05.1997, з 18.08.1997 по 20.08.1997, з 22.09.1997 по 22.09.1997, з 17.10.1997 по 22.10.1997, з 16.12.1997 по 16.12.1997, з 04.03.1998 по 10.03.1998, з 20.03.1998 по 20.03.1998, з 29.04.1998 по 29.04.1998, з 04.05.1998 по 14.05.1998, з 13.06.1998 по 30.06.1998, з 12.09.1998 по 12.09.1998, з 17.11.1998 по 18.11.1998, з 17.12.1998 по 19.12.1998, з 03.01.1999 по 09.01.1999, з 26.01.1999 по 21.04.1999, з 03.05.1999 по 24.05.1999 на шахті «Золоте» Виробничого об`єднання «Первомайськвугілля»; з 09.08.1999 по 21.12.2000 у ДВАТ шахта «Пролетарська» ДП ДХК «Луганськвугілля»; з 05.05.2004 по 31.12.2009, з 29.07.2010 по 31.07.2010, з 26.01.2011 по 31.01.2011, з 29.08.2012 по 31.08.2012, з 29.11.2012 по 30.11.2012 у ВП шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля», з 04.06.2014 по 30.06.2014 у ТОВ «Ремавтоматика», з 29.02.2016 по 29.02.2016, з 29.03.2016 по 29.03.2016, з 23.04.2016 по 23.04.2016, з 25.04.2016 по 26.04.2016, з 28.04.2016 по 28.04.2016 у ВП «Шахта імені Г. Г. Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля», з 31.10.2017 по 31.10.2017, з 31.05.2018 по 31.05.2018, з 29.03.2019 по 31.03.2019, з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 30.11.2019 по 30.11.2019, з 23.03.2020 по 31.03.2020, з 30.07.2021 по 31.07.2021, з 01.10.2021 по 30.03.2022 у ВП шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» та період проходження строкової військової служби з 14.06.1990 по 13.04.1992;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду Украі?ни в Дніпропетровській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 30.03.2022 з врахуванням до пільгового підземного стажу за Списком 1 періодів роботи з 27.07.1992 по 14.06.1995 на шахті «Пролетарська» Виробничого об`єднання «Стахановвугілля»; з 25.01.1996 по 26.01.1996, з 27.02.1996 по 29.02.1996, з 11.03.1996 по 23.03.1996, з 02.07.1996 по 13.07.1996, з 16.07.1996 по 17.07.1996, з 20.07.1996 по 20.07.1996, з 30.09.1996 по 30.09.1996, з 21.10.1996 по 22.10.1996, з 08.05.1997 по 10.05.1997, з 18.08.1997 по 20.08.1997, з 22.09.1997 по 22.09.1997, з 17.10.1997 по 22.10.1997, з 16.12.1997 по 16.12.1997, з 04.03.1998 по 10.03.1998, з 20.03.1998 по 20.03.1998, з 29.04.1998 по 29.04.1998, з 04.05.1998 по 14.05.1998, з 13.06.1998 по 30.06.1998, з 12.09.1998 по 12.09.1998, з 17.11.1998 по 18.11.1998, з 17.12.1998 по 19.12.1998, з 03.01.1999 по 09.01.1999, з 26.01.1999 по 21.04.1999, з 03.05.1999 по 24.05.1999 на шахті «Золоте» Виробничого об`єднання «Первомайськвугілля»; з 09.08.1999 по 21.12.2000 у ДВАТ шахта «Пролетарська» ДП ДХК «Луганськвугілля»; з 05.05.2004 по 31.12.2009, з 29.07.2010 по 31.07.2010, з 26.01.2011 по 31.01.2011, з 29.08.2012 по 31.08.2012, з 29.11.2012 по 30.11.2012 у ВП шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля», з 04.06.2014 по 30.06.2014 у ТОВ «Ремавтоматика», з 29.02.2016 по 29.02.2016, з 29.03.2016 по 29.03.2016, з 23.04.2016 по 23.04.2016, з 25.04.2016 по 26.04.2016, з 28.04.2016 по 28.04.2016 у ВП «Шахта імені Г.Г.Капустіна» ПАТ «Лисичанськвугілля», з 31.10.2017 по 31.10.2017, з 31.05.2018 по 31.05.2018, з 29.03.2019 по 31.03.2019, з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 30.11.2019 по 30.11.2019, з 23.03.2020 по 31.03.2020, з 30.07.2021 по 31.07.2021, з 01.10.2021 по 30.03.2022 у ВП шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» та періоду проходження строкової військової служби з 14.06.1990 по 13.04.1992, здійснивши в зв`язку з цим відповідний перерахунок пенсії з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.03.2022 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах.

В порядку екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії було розглянуто відповідачем у цій справі, який призначив позивачу пенсію. Жодних повідомлення від відповідача про те, що певні періоди його роботи не враховані до пільгового стажу позивачу не надходили, а тому він був упевнений, що розрахунок пенсії здійснено у відповідності до вимог діючого пенсійного законодавства.

У липні 2023 року позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката з питання можливості здійснення перерахунку пенсії. Для надання правничої допомоги адвокатом було надіслано запит до ГУ ПФУ в Луганській області щодо отримання витягу з системи РС-право про врахований при призначенні пенсії стаж.

На вказаний адвокатський запит ГУ ПФУ в Луганській листом № 1200-0202-8/13674 від 12.07.2023 повідомило, що саме відповідач розглядав заяву про призначення пенсію позивачу та приймав відповідне рішення про призначення пенсії, а також надано розрахунок стажу, який враховано при розгляді документів про призначення пенсії.

Бездіяльність відповідача з неврахування означених вище періодів до пільгового підземного стажу є протиправною. Така бездіяльність є триваючою, адже відповідач до цього часу не виправив помилку та не здійснив розрахунок пенсії згідно чинного законодавства, а тому строк позовної давності не пропущено, адже фактично позивач дізнався про протиправне неврахування оскаржуваних періодів з листа ГУ ПФУ в Луганській області від 12.07.2023 №1200-0202-8/13674 і добросовісно виконуючи свої процесуальні права звернувся з цим позовом.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, на думку суду, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії).

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зазначає, що загальне правило щодо необхідності вчинення особою активних дій з метою призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший чи з`ясування видів та розміру складових, які враховані при розрахунку пенсії шляхом подання відповідних заяв визначено Законом № 1058-IV (зокрема, статті 44, 45) та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Так, згідно із статтями 42, 44, 45 Закону № 1058-IV призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється територіальним органом ПФУ за заявою особи, яка має право на призначення, перерахунок, перехід з одного виду пенсії на інший чи поновлення відповідної пенсії.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Суд звертає увагу на те, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Згідно з положеннями статті 46 Закону №1058-IV строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

До того ж, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема стаття 46 Закону № 1058-ІV (щодо не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Суд звертає увагу на те, що за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Позивач вказує, що із заявою про призначення пенсії він звернувся 30.03.2022, яка призначена з 28.02.2022.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

З моменту звернення за призначенням пенсії та її отримання вперше, з урахуванням приписів Порядку№ 22-1, до звернення до суду 17.07.2023 минув шестимісячний строк звернення до суду.

Крім того, отримання листа ГУ ПФУ в Луганській області № 1200-0202-8/13674 від 12.07.2023 не змінює моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а саме після першого отримання пенсії. Так як саме з цього часу у нього виникло право на звернення до відповідача із запитами про надання розрахунку щодо визначення розміру пенсії, ознайомлення з матеріалами електронної пенсійної справи у власному електронному кабінеті.

З наданих документів суду неможливо встановити поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

На підставі викладеного, позивачем не надано доказів об`єктивної неможливості своєчасного звернення до суду.

Також, з урахуванням приписів статті 46 Закону № 1058-ІV, позивачем не наведено обґрунтувань щодо наявності вини органу Пенсійного фонду України у призупиненні виплаті пенсії та в чому вона полягає.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Тобто, позивач, заявивши вимоги, звернувся до суду з пропуском строку, визначено частиною другою статті 122 КАС України.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 КАС України).

Згідно з частинами першою, другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

У зв`язку з викладеним позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду та/або докази поважності зазначених причин.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2684,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено 2 вимоги, одна з яких є похідною, тобто за подання позову, з урахуванням приписів частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI, позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 858,88 гривень (1073,60*0,8).

Судовий збір за подання позову в сумі 858,88 грн не сплачений, проте заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору через скрутне матеріальне становище.

Розглянувши заявлене клопотання, суд дійшов такого.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Приймаючи рішення про звільнення від оплати судових витрат, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі Ашинґдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28.05.1985, п. 57, cерія А, № 93).

Отже, відповідно до частини першої статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тобто, доступ до суду обмежений Законом.

Крім того, підвищення Україною ефективності адміністративного процесу, відповідно до вимог положення підпункту b пункту 35 Меморандуму про економічну та фінансову політику (між Україною і міжнародним валютним фондом) згідно з узятими зобов`язаннями, забезпечується подвоєння доходів від судового збору, що підтверджується змінами до Закону України Про судовий збір, які набули чинності від 01.09.2015.

Зміни до Закону № 3674-VI, які призведуть до зменшення надходження державного бюджету від сплати судового збору, будуть наслідком невиконання Україною узятих на себе зобов`язань перед Міжнародним валютним фондом.

Разом з тим, відповідно до вимог частини третьої статті 9 Закону № 3674-VI кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. Судовий збір є джерелом фінансового забезпечення судової системи із цільовим його спрямовуванням виключно на потреби судочинства.

Статтею 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Суд наголошує на важливості судового збору, як елементу забезпечення незалежності судової влади, що складає основу справедливого і неупередженого правосуддя.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів скрутного матеріального стану, як приклад: довідки стосовно залишку грошових коштів на рахунку, довідки про склад сім`ї, медичної довідки про стан здоров`я тощо.

Таким чином, стаття 133 КАС України та стаття 8 Закону № 3674-VI визначає можливість, а не обов`язок відстрочення сплати судових витрат або звільнення від їх сплати, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Зазначений недолік позовної заяви може бути усунений шляхом подання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 858,88 грн за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Луг.обл./МТГ м.Сєвєр/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37991110, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), відомча ознака «84» Окружні адміністративні суди, код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA4012499, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *;101;_______ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Луганський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог статті 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, позовну заяву слід залишити без руху, з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 160, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання противоправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду:

- уточнену позовну заяву з мотивів, викладених в ухвалі, або заяву щодо строків звернення до суду з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку звернення до суду та доказами поважності зазначених причин;

- оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 858,88 (вісімсот п`ятдесят вісім грн 88 коп.) гривень або докази скрутного матеріального стану.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута особі, яка її подала, та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяТ.В. Смішлива