Справа № 360/773/23
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 липня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/773/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та незаконним відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у нарахуванні та виплаті позивачу пенсії, що належала матері позивача, і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з нею разом на день смерті, що відображені у формі рішення від 03.04.2023 № П/С 91;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.04.2023 № П/С 91;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити позивачу в особі її представника, суму пенсії, що належала матері позивача і залишилась недоотриманою у зв`язку зі смертю з 01.04.2016 по момент смерті, як члену сім`ї померлого пенсіонера, яка проживала з нею разом на день смерті та компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового забезпечення за весь період прострочення пенсійних виплат померлого пенсіонера, розрахувавши її розмір за методикою відповідно статті третьої Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати".

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (частина друга статті 171 КАС України).

Перевіривши матеріали адміністративного позову, суд встановив таке.

В позовній заяві позивач просить врахувати положення статті 8 Закону України «Про судовий збір» та відстрочити сплату судового збору, зазначивши при цьому, що він звертається з адміністративним позовом з метою захисту своїх соціальних прав. При цьому, через повномасштабну війну, втрати житла перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Розглянувши вказане клопотання, суд виходить з такого.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684 гривня.

Тобто, за одну вимогу немайнового характеру (інша є похідною) фізична особа має сплатити судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 4 Закону № 3674-VI та подання позову в електронній формі - розмір судового збору складає 858,88 грн.

Відтак, позивач при зверненні до суду повинен був сплатити судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Позивачем не надано до суду документу про сплату судового збору, проте заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вказаний перелік умов є вичерпний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Підставою для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по суті представник зазначає те, що позивач зі своєї сім`єю фактично проживає за місцем реєстрації, не маючи змогу покинути рідне місто внаслідок військових дій у Луганській області, життя позивача постійно знаходиться у небезпеці. Об`єктивної можливості сплатити судовий збір у неї немає.

При цьому, педставником позивача не надано жодних доказів скрутного матеріального становища.

Позивачем не надано доказів скрутного матеріального стану, а саме, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Суд зазначає, що доказами рівня майнового стану фізичної або юридичної особи можуть бути наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI позивачу необхідно надати суду відповідні докази, у зв`язку з чим суд позбавлений наразі можливості дослідити питання щодо дійсного матеріального становища позивача та вирішити його клопотання про відстрочення сплати судового збору.

У разі відсутності доказів майнового стану, позивачу слід виконати вимоги статті 161 КАС України та надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 858,88 грн.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у нарахуванні та виплаті їй недоотриманої пенсії померлої матері з 01.04.2016.

При цьому, як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач звернулася до відповідача з заявою про нарахування та виплату недоотриманої пенсії померлої матері 30.09.2021 та за результатами її розгляду відповідачем надано лист від 01.11.2021 № 16803-16021/Р-15/8-0500/21.

Отже, у даному випадку, суд звертає увагу позивача, що саме з моменту, коли позивач дізнався про відмову відповідача у здійсненні йому виплати перерахованої пенсії, для нього розпочинається перебіг шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України, для звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Верховним Судом неодноразово, зокрема у постановах від 11 липня 2019 року у справі № 0940/1181/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 823/1915/18, від 22 січня 2020 року у справі № 826/4464/17, від 16 липня 2020 року у справі № 487/3042/16-а, була висловлена позиція, згідно з якою пропуск відповідного строку на звернення до суду через необізнаність щодо прийнятих актів законодавства або байдужість до своїх прав чи небажання скористатися цим правом не є поважними причинами пропуску строку та, відповідно, підставою для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, рішення від 22 жовтня 1996 року, справа Девеер проти Бельгії, рішення від 27 лютого 1980 року)."

Отже, поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежала від волевиявлення особи.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Щодо посилання в заяві на введення з 24 лютого 2022 року воєнного стану, суд зазначає таке.

Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 121 КАС України, повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Разом з тим, питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

В даному випадку посилання позивача на введеним в Україні воєнного стану, суд вважає необґрунтованим, оскільки воєнний стан в країні введено з 24 лютого 2022 року, а лист відповідача за результатами розгляду заяви від 30.09.2021 отримано позивачем 01.11.2021.

Крім того, суд відмічає ту обставину, що воєнний стан продовжує діяти та території України і станом на липень 2023 року, однак, це жодним чином не завадило позивачу звернутися до суду з цим позовом.

У численній практиці Верховного Суду, в тому числі у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 308/12874/16-а, від 14 лютого 2019 року у справі № 805/3881/18-а від 01 грудня 2020 року у справі № 807/658/18, від 05 березня 2021 року у справі № 140/1738/19, Верховним Судом викладені висновки про те, що «поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежала від волевиявлення особи.

Таким чином, позивачу необхідно надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення строку, з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

З огляду на зазначене представнику позивача необхідну надати суду відомості щодо відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину.

Згідно частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про залишення позову без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 122, 160, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без руху.

Встановити представнику позивача Самойленку Павлу Сергійовичу строк для усунення недоліків протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду через підсистему "Електронний суд":

- оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 858,88 грн, сплаченого за такими реквізитами:

Отримувач коштів ГУК у Луг.обл./МТГ м.Сєвєр/22030101;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37991110;Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.);

Код банку отримувача (МФО) 899998;

Рахунок отримувача UA4012499;

Код класифікації доходів бюджету 22030101;

Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8);Судовий збір, за позовом ____ (назва установи, організації позивача), Луганський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), або:

- доказів, які підтверджують наявність підстав щодо відстрочення сплати судового збору відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI

- відомостей щодо відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину позивачем;

- клопотання про поновлення строку звернення до суду з викладом підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів, що підтвердять поважність причин такого пропуску, у разі пропуску шестимісячного строку з моменту отримання листа відповідача від 01.11.2021 № 16803-16021/Р-15/8-0500/21 до моменту подачі позову до суду.

У разі не виконання вимог ухвали суду, позовна заява підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяС.В. Борзаниця