Справа № 360/1293/21
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/1293/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, Генерального штабу Збройних Сил України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі І відповідач), Генерального штабу Збройних Сил України (далі ІІ відповідач), в якому позивач з урахуванням уточненої позовної заяви від 06 листопада 2021 року б/н та ухвали від 29 червня 2023 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не включення позивача ОСОБА_1 в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року до клопотань про проведення ротації особового складу, що надавались Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України для залучення поліцейських Головного управління Національної поліції в Луганській області до участі в Операції Об`єднаних Сил;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Луганській області внести зміни до клопотань про проведення ротації особового складу, що надавались Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України для залучення поліцейських Головного управління Національної поліції в Луганській області до участі в Операції Об`єднаних Сил, включивши до них ОСОБА_1 як поліцейського, яка перебувала у складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року;

- зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України на підставі оновлених клопотань Головного управління Національної поліції в Луганській області, в яких ОСОБА_1 буде зазначена як така, що в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року перебувала у складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, внести зміни до відповідних наказів Генерального штабу Збройних Сил України та наказів Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині), включивши до них інформацію про ОСОБА_1 як поліцейського, яка виконувала службові завдання у складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області здійснити розрахунок вислуги років ОСОБА_1 в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей та зарахувати вказану вислугу до стажу служби шляхом внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22 лютого 2021 року № 101 о/с;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області здійснити розрахунок та виплату середнього заробітку на користь ОСОБА_1 за час затримки розрахунку із виплати заробітної плати (грошового забезпечення) за період часу з 27 лютого 2021 року до моменту здійснення повного розрахунку на підставі статті 116 та частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Луганській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 1200000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона починаючи з 2000 року по 06 листопада 2015 року проходила службу в органах внутрішніх справ, а з 07 листопада 2015 року перебувала на службі в Національній поліції України, а саме в Лисичанському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

26 лютого 2021 року на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22 лютого 2021 року № 101 о/с позивача звільнено з роботи через хворобу на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію.

В період часу з червня 2018 року по січень 2020 року згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 для виконання завдань, визначених Законами України Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Про боротьбу з тероризмом, Про Національну поліцію, позивач залучалась до несення служби на блокпосту БП 2П007 західна околиця н.п. Лисичанськ в напрямку н.п. Бахмут, що підтверджується наявною у розпорядженні Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області службовою документацією (книга нарядів, журнал інструктажів, графіки несення служби тощо).

26 грудня 2020 року позивач звернулась до Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області з заявою, в якій просила надати інформацію щодо її безпосередньої участі в проведенні Операції Об`єднаних Сил на території Луганської області. Зокрема, позивач просила надати виписки із книги нарядів та журналу інструктажів щодо її залучення до несення служби на блок-посту ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також копії графіків несення служби на блок-посту ІНФОРМАЦІЯ_1 та рапортів керівництва Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області відносно участі позивача в ООС у вказаний період часу.

Листом від 19 січня 2021 року за вих. № 2049/111/35-2021 Лисичанський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області повідомив позивача, що у книгах нарядів Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за період з 01 червня 2018 року по 01 березня 2020 року, що використовувались для обліку зброї, боєприпасів та спеціальних засобів (видачі зброї, боєприпасів, спеціальних засобів і контролю своєчасності їх повернення) у графі № 2 Вид наряду, графі № 3 Посада, звання, прізвище, ініціали, графі № 4 Дата і час отримання, графі № 8 Дата і час прийняття наявні записи із зазначенням прізвища ОСОБА_2 .

На підставі отриманої відповіді позивач 19 лютого 2021 року звернулась до Головного управління Національної поліції в Луганській області з вимогою надати довідку про безпосередню участь в Операції Об`єднаних Сил (далі ОСС), здійсненні заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Листом від 04 березня 2021 року за вих. номером № 1164/111/19/05-2021 Головне управління Національної поліції в Луганській області надало відповідь, згідно з якою відповідно до наказів Генерального штабу Збройних Сил України та наказів Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) позивач не є такою, що перебувала у складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до інформації, наданої Головним управлінням Національної поліції в Луганській області листом від 16 лютого 2021 року № 849/111/19/05-2021, залучення поліцейських Головного управління Національної поліції в Луганській області до участі в Операції Об`єднаних Сил здійснюється згідно з вимогами Інструкції про порядок підготовки, подання на підпис, реєстрації, доведення та зберігання наказів Генерального штабу Збройних Сил України Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, затвердженої наказом Збройних Сил України від 21 квітня 2020 року № 17, шляхом включення їх до клопотання щодо проведення ротації особового складу, що надаються Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України.

Отже, резюмує позивач, залучення її до служби на блокпосту в Луганській області здійснювалось із грубим порушенням вимог Інструкції про порядок підготовки, подання на підпис, реєстрації, доведення та зберігання наказів Генерального штабу Збройних Сил України Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, затвердженої наказом Збройних Сил України від 21 квітня 2020 року № 17, оскільки відповідачем протиправно не було включено позивача до клопотань щодо проведення ротації особового складу, що надавались Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, в період часу, коли вона залучалась до несення служби на блокпосту БП 2П007 західна околиця н.п. Лисичанськ в напрямку н.п. Бахмут в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року.

Таким чином, позивач, не перебуваючи у складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, без включення до відповідних наказів Генерального штабу Збройних Сил України та наказів Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) приймала участь в Операції Об`єднаних Сил, зокрема заступаючи старшою по блокпосту виконувала такі службові завдання: забезпечувала належну організацію роботи блокпосту, здійснювала інформування оперативного штабу УПД Головного управління Національної поліції в Луганській області та іншу координаційно-комунікаційну роботу; здійснювала заходи щодо недопущення проникнення на підконтрольну територію диверсійно-розвідувальних груп незаконних збройних формувань, а також їх посібників, виявлення та припинення розвідувальних заходів НЗФ; перевіряла документи осіб, які перетинають блокпости та пости поліції, з метою встановлення тих, що перебувають у розшуку за електронними базами даних; здійснювала контроль за рухом транспортних засобів, товарів (вантажів), що перевозяться транспортними засобами, на наявність відповідного дозволу на перевезення вантажу (товару), його відповідність даним зазначеним у такому дозволі, а також на наявність заборонених предметів та речовин (зброя, боєприпаси, вибухівка, наркотичні засоби, тощо); здійснювала заходи щодо недопущення витоку заборонених товарів (вантажів) з тимчасово неконтрольованої території та відповідно провезення таких товарів (вантажів) на контрольовану територію; запобігала вчиненню терористичних актів та інших протиправних діянь.

У спірний період винагорода за безпосередню участь у заходах із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях позивачу не виплачувалась, а вислуга років у вказаний період не була обрахована на пільгових умовах.

Позивач наполягає на тому, що вона має повне право на включення до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року, виплату заборгованості грошового забезпечення та пільговий обрахунок стажу за вказаний період часу.

Також позивач зазначила, що їй спричинено моральну шкоду, яка полягає у стражданні та приниженні внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання, які позивач відчувала внаслідок неправомірної бездіяльності з боку Головного управління Національної поліції України в Луганській області. Порушення І відповідачем прав позивача прямо суперечить його головним конституційним обов`язкам (статті 3, 19 Конституції України) та викликає у позивача негативні емоції, які заподіюють моральну шкоду.

Виходячи з обсягу, глибини і тривалості завданих позивачу душевних страждань, приниження з боку держави та підрив довіри до її спроможності до належного урядування, з урахуванням вимог розумності та справедливості, позивач вважає розумним і справедливим розміром стягнення з І відповідача на відшкодування моральної шкоди 1200000,00 грн.

З посиланням на норми статей 116, 117 Кодексу законів про працю України, позивач зазначила, що порушення відповідачем строків розрахунку при звільненні підтверджується тим фактом, що в довідках про доходи такі виплати (за участь в Операції Об`єднаних Сил) відсутні, а вина підтверджується тим, що саме через протиправну бездіяльність І відповідача позивача не було включено до клопотань Головного управління Національної поліції України в Луганській області про проведення ротації особового складу за період часту з червня 2018 року по січень 2020 року, чим фактично позбавлено права на отримання грошової винагороди за участь в Операції Об`єднаних Сил. Позивач просить на підставі статті 116 та частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України зобов`язати І відповідача здійснити розрахунок та виплату середнього заробітку на користь ОСОБА_1 за час затримки розрахунку із виплати заробітної плати (грошового забезпечення) за період часу з 27 лютого 2021 року до моменту здійснення повного розрахунку, вважаючи це ефективним засобом правового захисту.

На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити.

Головне управління Національної поліції в Луганській області адміністративний позов не визнало, про що подало відзив на позовну заяву від 10 грудня 2021 року № 2221/111/28-2021, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

В обґрунтування заперечень проти позову І відповідач зазначив, що пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях Генеральним штабом Збройних Сил України за погодженням з відповідними керівниками залучаються та використовуються сили і засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку та телекомунікацій, інші матеріально-технічні засоби) Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань (Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної спеціальної служби транспорту), правоохоронних органів спеціального призначення, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, розвідувальних органів України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, а також працівники закладів охорони здоров`я. Згідно з частиною п`ятою статті 9 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» військовослужбовці, працівники правоохоронних органів та інші особи, які залучаються до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час проведення таких заходів підпорядковуються Командувачу об`єднаних сил, рішення якого є обов`язковими до виконання.

В свою чергу наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 03 грудня 2018 року № 4227 встановлений порядок залучення поліцейських до сил та засобів Операції Об`єднаних Сил. Згідно з мотивувальною частиною цього наказу встановлений вичерпний перелік підрозділів відповідача працівники яких можуть бути включені до клопотань про залучення до сил та засобів Операції Об`єднаних Сил. При цьому, Лисичанський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області взагалі відсутній у переліку підрозділів, визначених наказом І відповідача від 03 грудня 2018 року № 4227, працівники яких можуть бути залучені до сил та засобів Операції Об`єднаних Сил.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

З метою врегулювання питання щодо організації забезпечення публічної безпеки і порядку на території обслуговування Головного управління Національної поліції в Луганській області було видано доручення від 23 травня 2018 року № 2806/111/21/01-2018 та наказ від 31 травня 2018 року № 2076. Дорученням Головного управління Національної поліції в Луганській області від 23 травня 2018 року № 2806/111/21/01-2018 встановлено порядок організації профілактичних заходів на територіальних відділеннях «Нова пошта», на залізничних станціях та автовокзалах. Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 «Про здійснення певних заходів із забезпечення охорони публічного безпеки і порядку на території Луганської області» встановлено порядок чергування працівників відповідних підрозділів поліції на блокпостах, які не перебувають на першій лінії проведення Операції Об`єднаних Сил.

І відповідач зазначив, що наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 03 грудня 2018 року № 4227 не скасовує та не доповнює наказ від 31 травня 2018 року № 2076, який є окремим розпорядчим документом.

Згідно з підпунктом 1.1 наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 з 01 червня 2018 року до особливого розпорядження начальнику Лисичанського відділу поліції наказано залучити підпорядкованих працівників поліції до виконання завдань на блокпосту БП 2П007 «Західна околиця н.п. Лисичанськ в напрямку н.п. Бахмут» - цілодобово двох працівників Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області (старший за організацію несення служби на блокпосту та працівник, відповідальний за перевірку громадян за базами НПУ та ГУНП).

Відповідно до пункту 14 посадової інструкції старшого інспектора превенцїї Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області Залюшної Т.О. передбачено: «інспектор сектору превенції, на якого покладено обов`язки із забезпечення публічної безпеки та порядку контролює несення служби нарядів, задіяних на охорону публічного порядку та безпеки на території обслуговування Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області та забезпечує розрахунок, координацію всіх сил та засобів, задіяних на охорону публічного порядку».

З урахуванням викладених обставин, І відповідач вважає вимоги позивача про визнання дій Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не включення ОСОБА_1 до клопотань про проведення ротації особового складу до участі в Операції Об`єднаних Сил та зобов`язання вчинити певні дії в цій частині, які обґрунтовані виконанням посадових обов`язків позивачем в певний період часу на блокпосту БП 2П007, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

З посиланням на пункт 23 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), яким визначено, що похідна позовна вимога - це вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги), І відповідач вважає, що інші вимоги щодо нарахування та виплати винагороди за участь в Операції Об`єднаних Сил за період з червня 2018 року по січень 2020 року та зобов`язання здійснити новий розрахунок вислуги років за період з червня 2018 року по січень 2020 року є похідними вимогами від основних вимог, а саме визнання дій відповідача щодо не включення позивача до клопотань про проведення ротації особового складу до участі в Операції Об`єднаних Сил та зобов`язання вчинити певні дії в цій частині, а тому також задоволенню не підлягають.

Окремо І відповідач зазначив, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року у справі № 360/3638/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати грошової винагороди за безпосередню участь в проведенні Операції Об`єднаних Сил на території Луганської області за період часу з січня 2020 року по лютий 2021 року та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області здійснити розрахунок та виплату позивачу ОСОБА_1 за період часу з червня 2018 року по січень 2020 року заборгованості із заробітної плати, а саме винагороди за безпосередню участь у заходах із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях (ООС), вже були вирішені і у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди І відповідач вказав, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Будь-яких доказів на підтвердження вказаного ОСОБА_1 не надає, що свідчить про те, що вимога про стягнення моральної шкоди є недоведеною.

На підставі викладеного, І відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Генеральний штаб Збройних Сил України адміністративний позов також не визнав, про що подав відзив на позовну заяву від 10 січня 2022 року № 316/53, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

В обґрунтування заперечень проти позову ІІ відповідач зазначив, що на виконання пункту 1 статті 8 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» Генеральним штабом Збройних Сил України було розроблено Інструкцію про порядок підготовки, подання на підпис, реєстрації, доведення та зберігання наказів Генерального штабу Збройних Сил України «Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях», яка затверджена наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 23 квітня 2018 року № 165 (далі - Інструкція № 165), а 21 квітня 2020 року наказом Головнокомандувача Збройних Сил України затверджено нову Інструкцію про порядок підготовки, подання на підпис, реєстрації, доведення та зберігання наказів Генерального штабу Збройних Сил України «Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях» (далі - Інструкція № 17) та визнано такою, що не застосовується Інструкцію № 165.

Положеннями Інструкції № 165 та № 17 передбачалось, що підставою для включення особового складу до проєкту наказу «Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях» є клопотання відповідних керівників щодо залучення визначеного особового складу, подані до командування об`єднаних сил Збройних Сил України та Командувачу об`єднаних сил Апарату Головнокомандувача Збройних Сил України. Всі клопотання підлягають обов`язковому погодженню Командувачем об`єднаних сил Апарату Головнокомандувача Збройних Сил України і лише після прийняття ним позитивного рішення визначений особовий склад включається до проєкту наказу Генерального штабу Збройних Сил України «Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях».

Відповідні клопотання щодо включення ОСОБА_1 до проєкту наказу Генерального штабу Збройних Сил України «Про залучення особового складу до сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях» на адресу командування об`єднаних сил Збройних Сил України та Командувача об`єднаних сил Апарату Головнокомандувача Збройних Сил України не надходили, тобто підстав для включення до зазначеного проєкту наказу не було.

З огляду на вищезазначене, резюмує ІІ відповідач, Генеральним штабом Збройних Сил України права, свободи та законні інтереси ОСОБА_1 порушені не були, тобто підстав для звернення до суду з вимогами до Генерального штабу Збройних Сил України не має.

На підставі викладеного, ІІ відповідач також просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Правом на подання інших заяв по суті справи сторони не скористались.

Ухвалою від 23 березня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 14 квітня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року скасовано ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 14 травня 2021 року та направлено адміністративну справу № 360/1293/21 до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Ухвалою від 27 жовтня 2021 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 22 листопада 2021 року про відкриття провадження в адміністративній справі суд визначив розглядати справу за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовче засідання.

У підготовчому засіданні ухвалами від 14 грудня 2021 року:

визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди в адміністративній справі № 360/1293/21;

відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення Генерального штабу Збройних Сил України до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача та залучено Генеральний штаб Збройних Сил України (ідентифікаційний код 22991050, місцезнаходження: пр. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168) до участі у справі другим відповідачем;

зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року у справі № 360/3638/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 13 червня 2023 року поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 29 червня 2023 року о 10 год. 30 хв. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: вул. Академіка Янгеля, буд. 4, м. Дніпро, Дніпропетровська область.

Ухвалами від 29 червня 2023 року:

закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року заборгованості із заробітної плати, а саме винагороди за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях (ООС);

відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про витребування доказів;

закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19 липня 2023 року о 10 год. 30 хв. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, буд. 4.

У судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного документа до Електронного кабінету учасника процесу та реєстраційна картка доставки повідомлення електронною поштою. Позивач заявою від 03 грудня 2021 року б/н та І відповідач заявою від 30 травня 2023 року за № 331/111/28-2023 просили розглянути справу за їх відсутності. ІІ відповідач причини неявки представника суду не повідомив.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) проходила публічну службу у період з 07 серпня 2000 року по 06 листопада 2015 року в органах МВС України, а у період з 07 листопада 2015 року по 26 лютого 2021 року в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, про що свідчать дублікат трудової книжки від 06 листопада 2015 року серії НОМЕР_2 , витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 07 листопада 2015 року № 8 о/с «По особовому складу», витяг з наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22 лютого 2021 року № 101 о/с «По особовому складу», дублікат послужного списку на ОСОБА_1 від 28 вересня 2015 року.

Згідно з дублікатом послужного списку від 28 вересня 2015 року ОСОБА_1 у період з 26 грудня 2016 року по 29 листопада 2018 року проходила службу на посаді інспектора сектору превенції Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, а у період з 30 листопада 2018 року по 01 лютого 2021 року на посаді старшого інспектора сектору превенції Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Відповідно до посадової інструкції № 106/111/35-2019 старшого інспектора сектору превенції Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області Залюшної Тетяни Олексіївни, затвердженої начальником Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області 15 червня 2019 року, інспектор сектору превенції, на якого покладено обов`язки із забезпечення публічної безпеки та порядку, контролює несення служби нарядів, задіяних на охорону публічного порядку та безпеки на території обслуговування Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, та забезпечує розрахунок, координацію всіх сил та засобів, задіяних на охорону публічного порядку (пункт 1.4).

Згідно з листом Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області від 19 січня 2021 року № 2049/111/35-2021 та довідкою відділу поліції № 3 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області від 02 грудня 2021 року № 52415/111/35-2021 у книгах нарядів Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за період з червня 2018 року по січень 2020 року, що використовувались для обліку зброї, боєприпасів та спеціальних засобів (видачі зброї, боєприпасів, спеціальних засобів і контролю своєчасності їх повернення) у графі № 2 «Вид наряду», графі № 3 «Посада, звання, прізвище ініціали», графі № 4 «Дата і час отримання», графі № 8 «Дата і час прийняття» в наявності записи із зазначенням прізвища « ОСОБА_2 ».

Для ефективного виконання завдань, визначених Законами України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», «Про боротьбу з тероризмом», «Про Національну поліцію», наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 «Про здійснення певних заходів із забезпечення охорони публічної безпеки і порядку на території Луганської області» серед іншого начальнику Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області наказано з 01 червня 2018 року до особливого розпорядження залучити підпорядкованих працівників поліції до виконання завдань на блокпостах та постах поліції у такому розрахунку, зокрема блокпост БП 2П007 «західна околиця н.п. Лисичанськ в напрямку н.п. Бахмут» - цілодобово двох працівників Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області (старший за організацію несення служби на блокпосту та працівник, відповідальний за перевірку громадян за базами даних НПУ та ГУНП) (підпункт 1.1).

Згідно з пунктом 2 наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 «Про здійснення певних заходів із забезпечення охорони публічної безпеки і порядку на території Луганської області» серед іншого на блокпосту БП 2П007 «західна околиця н.п. Лисичанськ в напрямку н.п. Бахмут» несуть службу 20 працівників роти патрульної служби поліції особливого призначення «Херсон» Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Пунктом 5 наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 «Про здійснення певних заходів із забезпечення охорони публічної безпеки і порядку на території Луганської області» наказано кінологічному центру Головного управління Національної поліції в Луганській області з 01 червня 2018 року до особливого розпорядження залучити до виконання визначених завдань зокрема на блокпосту БП 2П007 працівників кінологічної служби зі службовими собаками.

Відповідно до підпункту 6.3 пункту 6 наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 «Про здійснення певних заходів із забезпечення охорони публічної безпеки і порядку на території Луганської області» основними завданнями особового складу, який залучається до несення служби на блокпостах визначено: недопущення проникнення на підконтрольну територію диверсійно-розвідувальних груп незаконних збройних формувань, а також їх посібників, виявлення та припинення розвідувальних заходів незаконних збройних формувань; перевірка документів осіб, які перетинають блокпости на пости поліції, що їх посвідчують, з метою встановлення тих, хто перебувають в розшуку за електронними базами даних; контроль за рухом транспортних засобів, товарів (вантажів), що перевозяться транспортними засобами, на наявність відповідного дозволу на перевезення вантажу (товару), його відповідність даним, зазначеним у такому дозволі, а також на наявність заборонених предметів та речовин (зброя, боєприпаси, вибухівка, наркотичні засоби, тощо); недопущення витоку заборонених товарів (вантажів) з тимчасово неконтрольованої території та відповідно перевезення таких товарів (вантажів) на контрольовану територію; запобігання вчиненню терористичних актів та інших протиправних діянь.

Підпунктом 6.4 пункту 6 наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 «Про здійснення певних заходів із забезпечення охорони публічної безпеки і порядку на території Луганської області» основними завданнями старшого за організацію несення служби на блокпостах визначено: налагодження взаємодії, здійснення контролю та організація несення служби працівниками поліції на визначених блокпостах; негайне інформування чергової частини територіального відділу поліції та оперативного штабу Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Луганській області за всіма фактами затримання на блокпостах громадян, транспортних засобів, надзвичайних подій, виявлення адміністративних правопорушень тощо.

Згідно з підпунктом 6.5 пункту 6 наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 «Про здійснення певних заходів із забезпечення охорони публічної безпеки і порядку на території Луганської області» основними завданнями працівника поліції, відповідального за перевірку громадян за базами даних НПУ та ГУНП, визначено проведення якісної перевірки громадян та транспортних засобів за максимальною кількістю баз.

В наказі Головного управління Національної поліції в Луганській області від 03 грудня 2018 року № 4227 «Про організацію залучення поліцейських до складу сил і засобів Об`єднаних Сил», враховуючи затверджену граничну чисельність поліцейських з числа Головного управління Національної поліції в Луганській області, яких може бути залучено до складу сил і засобів Об`єднаних Сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Луганській області, визначено, що до складу сил і засобів Об`єднаних Сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Луганській області можуть бути залучені сили поліції (поліцейські) в розрізі таких підрозділів Головного управління Національної поліції в Луганській області (апарат та територіальні підрозділи): керівництво, слідче управління, управління карного розшуку, управління зв`язку та телекомунікацій, управління протидії наркозлочинності, управління оперативно-технічних заходів, управління оперативної служби, управління превентивної діяльності, управління кадрового забезпечення, вибухотехнічний відділ, кінологічний центр, батальйон поліції особливого призначення, батальйон патрульної служби поліції особливого призначення «Луганськ-1», Станично-Луганський відділ поліції, Новоайдарський відділ поліції, Попаснянський відділ поліції.

Отже, наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 03 грудня 2018 року № 4227 «Про організацію залучення поліцейських до складу сил і засобів Об`єднаних Сил» не передбачено можливості залучення поліцейських Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області до складу сил і засобів Об`єднаних Сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Луганській області.

Разом з цим наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 «Про здійснення певних заходів із забезпечення охорони публічної безпеки і порядку на території Луганської області» передбачено можливість з 01 червня 2018 року до особливого розпорядження залучати двох працівників Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області до виконання завдань на блокпосту БП 2П007 «західна околиця н.п. Лисичанськ в напрямку н.п. Бахмут»: 1) старшого за організацію несення служби на блокпосту (основними завданнями якого визначено лише налагодження взаємодії, здійснення контролю та організація несення служби працівниками поліції на визначених блокпостах; негайне інформування чергової частини територіального відділу поліції та оперативного штабу Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Луганській області за всіма фактами затримання на блокпостах громадян, транспортних засобів, надзвичайних подій, виявлення адміністративних правопорушень тощо) та 2) працівника, відповідального за перевірку громадян за базами даних НПУ та ГУНП (основними завданнями якого визначено виключно проведення якісної перевірки громадян та транспортних засобів за максимальною кількістю баз).

При цьому, основні завдання, визначені підпунктом 6.3 пункту 6 наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 «Про здійснення певних заходів із забезпечення охорони публічної безпеки і порядку на території Луганської області» особовому складу, який залучається до несення служби на блокпостах, не стосуються двох працівників Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, які залучаються до виконання завдань на блокпосту БП 2П007 «західна околиця н.п. Лисичанськ в напрямку н.п. Бахмут», оскільки для них основні завдання визначені окремо підпунктами 6.4, 6.5 пункту 6 наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 «Про здійснення певних заходів із забезпечення охорони публічної безпеки і порядку на території Луганської області».

На запит від 19 лютого 2021 року про надання довідки про безпосередню участь в Операції Об`єднаних Сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях позивач отримала від Головного управління Національної поліції в Луганській області лист від 04 березня 2021 року за № 1164/111/19/05-2021, в якому зазначено, що відповідно до наказів Генерального штабу Збройних Сил України та наказів Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині) ОСОБА_1 не є такою, що перебувала у складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях. У зв`язку з чим підстави для надання запитуваної довідки відсутні.

Листом від 05 квітня 2021 року за № 313/окпос/29/1521 Військова частина НОМЕР_3 ІІ повідомила ОСОБА_1 на запит останньої від 06 березня 2021 року до Генерального штабу Збройних Сил України, що її не було включено до списку осіб, тобто поліцейських, які перебували у складі Операції Об`єднаних Сил, як сили та засоби, у зв`язку з відсутністю відповідного клопотання керівництва за місцем проходження служби, а саме Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Головне управління Національної поліції в Луганській області листом від 18 березня 2021 року за № 906/111/21-2021 та Департамент превентивної діяльності Національної поліції України листом від 05 квітня 2023 року за № 20/7/01-3-146 повідомили ОСОБА_1 у відповідь на її запити про те, що з початком проведення Операції Об`єднаних Сил на блокпостах виконували завдання із зупинки, перевірки відповідних документів, проведення поверхневої перевірки, огляду транспортних засобів та осіб, які перетинають блокпости на території Луганської області, працівники полків (батальйонів, рот) патрульної служби поліції особливого призначення та працівники зведених загонів Головних управлінь Національної поліції інших областей, які включені до складу сил та засобів Операції Об`єднаних Сил. Співробітники Головного управління Національної поліції в Луганській області з моменту початку проведення Операції Об`єднаних Сил залучалися до чергування на блокпостах виключно для здійснення інформаційно-пошукової та інформаційно-аналітичної роботи в межах реалізації своїх повноважень, визначених Законом України «Про Національну поліцію», а саме для перевірки громадян та транспортних засобів за обліками Інформаційного порталу Національної поліції України. Такі працівники безпосередньо не заступають старшими за організацію несення служби на блокпостах, не виконують завдання, пов`язані із зупинкою транспортних засобів і осіб, що перетинають блокпости, проведенням їх поверхневої перевірки та огляду, а лише здійснюють їх перевірку за інформаційними обліками Головного управління Національної поліції в Луганській області та Національної поліції України.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 1 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIІI «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до статті 3 Закону № 580-VIІI у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону № 580-VIII Національна поліція України діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції (частина перша статті 17 Закону № 580-VIІI).

Відповідно до частини першої статті 23 Закону № 580-VIІI поліція відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень (пункт 1);

розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом (пункт 7);

вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях (пункт 10).

Повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення визначені статтею 25 Закону № 580-VIІI, згідно з нормами якої:

поліція здійснює інформаційно-аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом (частина перша);

поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: 1) формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; 2) користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; 3) здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу; 4) здійснює інформаційну взаємодію з іншими органами державної влади України, органами правопорядку іноземних держав та міжнародними організаціями (частина друга);

поліція може створювати власні бази даних, необхідні для забезпечення щоденної діяльності органів (закладів, установ) поліції у сфері трудових, фінансових, управлінських відносин, відносин документообігу, а також міжвідомчі інформаційно-аналітичні системи, необхідні для виконання покладених на неї повноважень (частина третя).

Отже, повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення визначені законом.

Указом Президента України від 30 квітня 2018 року № 116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» (додається, для службового користування).

На офіційному інтернет-представництві Президента України розміщено інформацію, що Президент України, як Верховний Головнокомандувач Збройних Сил України, підписав Указ «Про рішення РНБО від 30.03.2018 № 116/2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», яким вводиться в дію рішення Ради національної безпеки і оборони про заміну формату широкомасштабної антитерористичної операції, яка була запроваджена у 2014 році.

Також, Президентом України підписано Наказ Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України «Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей».

Згідно з цим Наказом з 14.00 30 квітня 2018 року розпочалась операція Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областях, відповідно до плану операції Об`єднаних сил.

Крім того, Президент України підписав Наказ Верховного Головнокомандувача «Про затвердження положення про об`єднаний оперативний штаб ЗСУ».

Статтею 8 Закону України від 18 січня 2018 року № 2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях:

1) Генеральним штабом Збройних Сил України за погодженням з відповідними керівниками залучаються та використовуються сили і засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку та телекомунікацій, інші матеріально-технічні засоби) Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань (Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної спеціальної служби транспорту), правоохоронних органів спеціального призначення, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, розвідувальних органів України, військової прокуратури, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, а також працівники закладів охорони здоров`я;

2) у зонах безпеки, прилеглих до району бойових дій діє особливий порядок, що передбачає надання органам сектору безпеки і оборони, іншим державним органам України спеціальних повноважень, необхідних для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Межі зон безпеки, прилеглих до району бойових дій, визначаються начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил України за поданням Командувача об`єднаних сил.

Статтею 9 Закону України від 18 січня 2018 року № 2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що:

стратегічне керівництво силами та засобами Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, які залучаються до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, здійснює Генеральний штаб Збройних Сил України;

керівництво силами та засобами Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, які залучаються до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації безпосередньо у Донецькій та Луганській областях, здійснює Командувач об`єднаних сил, який призначається Президентом України за поданням начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України;

Командувач об`єднаних сил реалізує свої повноваження через Об`єднаний оперативний штаб Збройних Сил України. Повноваження Командувача об`єднаних сил визначаються положенням про Об`єднаний оперативний штаб Збройних Сил України, яке розробляється Генеральним штабом Збройних Сил України та затверджується Верховним Головнокомандувачем Збройних Сил України за поданням Міністра оборони України;

Об`єднаний оперативний штаб Збройних Сил України через відповідні органи військового управління здійснює планування, організацію та контроль виконання заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, спрямування, координацію і контроль за діяльністю військово-цивільних чи військових адміністрацій (у разі їх утворення) у Донецькій та Луганській областях з питань національної безпеки і оборони;

військовослужбовці, працівники правоохоронних органів та інші особи, які залучаються до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час проведення таких заходів підпорядковуються Командувачу об`єднаних сил, рішення якого є обов`язковими до виконання;

втручання будь-яких осіб незалежно від посади в управління заходами із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях не допускається.

Пунктом 3 розділу ІІ Інструкції про розміри та умови виплати винагороди поліцейським за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 259 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2016 року за № 657/28787, яка визначає умови та розміри виплати винагороди поліцейським за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Заходи), визначено, що підтвердженням безпосередньої участі в Заходах для виплати винагороди є наказ центрального органу управління поліцією про визначення граничної чисельності поліцейських, що можуть бути залучені в Заходах, накази про відрядження (залучення) поліцейських до складу сил та засобів (у межах визначеної центральним органом управління граничної чисельності) та витяг із розпорядчого документа одного із органів військового управління (Генерального штабу Збройних сил України, штабу АТО, Об`єднаного оперативного штабу Збройних сил України, штабів оперативно-тактичних угруповань, інших уповноважених органів) про включення і виключення поліцейських до (зі) складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь у Заходах.

З викладеного слідує, що вирішення питання про включення поліцейського до складу (виключення зі складу) сил та засобів, що беруть безпосередню участь в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, відноситься до виключної компетенції (дискреційних повноважень) органу військового управління (штабу операції ОС чи штабу АТО, штабу оперативно-тактичного угруповання), а визначення конкретних осіб у клопотаннях про проведення ротації особового складу Головного управління Національної поліції в Луганській області, в межах затвердженої граничної чисельності поліцейських, які будуть залучатися (вилучатися) до (зі) складу сил і засобів Операції Об`єднаних Сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, належить до повноважень начальника Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Проходження позивачем служби в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року на посаді інспектора та старшого інспектора сектору превенції Лисичанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області з місцем постійної дислокації у м. Лисичанську Сєвєродонецького району Луганської області, як і виконання у спірний період на блокпосту БП 2П007 «західна околиця н.п. Лисичанськ в напрямку н.п. Бахмут» завдань з якісної перевірки громадян та транспортних засобів за максимальною кількістю баз даних НПУ та ГУНП відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 31 травня 2018 року № 2076 «Про здійснення певних заходів із забезпечення охорони публічної безпеки і порядку на території Луганської області», не є безумовною та обов`язковою підставою для її залучення до складу сил і засобів об`єднаних сил здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

З огляду на викладене, правові підстави для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо не включення ОСОБА_1 в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року до клопотань про проведення ротації особового складу, що надавались Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України для залучення поліцейських Головного управління Національної поліції в Луганській області до участі в Операції Об`єднаних Сил, відсутні, у зв`язку з чим вказану позовну вимогу належить залишити без задоволення.

Пунктом 23 частини першої статті 4 КАС України визначено, що похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки у межах спірних правовідносин відсутня протиправна бездіяльність І відповідача, підстави для задоволення похідних позовних вимог (зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Луганській області внести зміни до клопотань про проведення ротації особового складу, що надавались Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України для залучення поліцейських Головного управління Національної поліції в Луганській області до участі в Операції Об`єднаних Сил, включивши до них ОСОБА_1 як поліцейського, яка перебувала у складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року; зобов`язати Генеральний штаб Збройних Сил України на підставі оновлених клопотань Головного управління Національної поліції в Луганській області, в яких ОСОБА_1 буде зазначена як така, що в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року перебувала у складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, внести зміни до відповідних наказів Генерального штабу Збройних Сил України та наказів Командувача об`єднаних сил (по стройовій частині), включивши до них інформацію про ОСОБА_1 як поліцейського, яка виконувала службові завдання у складі сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області здійснити розрахунок вислуги років ОСОБА_1 в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей та зарахувати вказану вислугу до стажу служби шляхом внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22 лютого 2021 року № 101 о/с) також відсутні.

Позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області здійснити розрахунок та виплату середнього заробітку на користь ОСОБА_1 за час затримки розрахунку із виплати заробітної плати (грошового забезпечення) за період часу з 27 лютого 2021 року до моменту здійснення повного розрахунку на підставі статті 116 та частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла на час звернення до суду з цим позовом) регламентовано, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, роботодавець повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, роботодавець в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно з частиною першою статті 117 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла на час звернення до суду з цим позовом) визначено, що в разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивач вважає затримкою розрахунку при звільненні невиплату їй винагороди за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях (ООС) за період з червня 2018 року по січень 2020 року.

Судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2021 року у справі № 360/3638/21, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року, у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Луганській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 в період часу з червня 2018 року по січень 2020 року заборгованості із заробітної плати, а саме винагороди за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях (ООС), відмовлено повністю.

За наслідками судового розгляду судом не встановлено порушень І відповідачем строків розрахунку при звільненні, встановлених статтею 116 Кодексу законів про працю України, що виключає відповідальність останнього за затримку розрахунку при звільненні у вигляді обов`язку виплатити позивачу її середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позовні вимоги про стягнення з Головного управління Національної поліції України в Луганській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 1200000,00 грн слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України:

особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина перша);

моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга);

якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя);

моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частина четверта);

моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частина п`ята).

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України:

моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша);

моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом (частина друга).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд має надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тобто, аналізуючи наведені положення законодавства, з урахуванням обставин справи, то насамперед треба звернути увагу на те, що сам факт визнання протиправними дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди. У кожному випадку позивач повинен обґрунтувати заподіяння йому такої шкоди, зокрема пояснити в чому конкретно проявилося порушення його нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними діями відповідача.

Крім того, статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 73, 74 КАС України надані сторонами докази мають відповідати вимогам належності та допустимості, тобто, містити інформацію щодо предмета доказування та бути одержаними в порядку, встановленому законом.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 77 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

При цьому, сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії (бездіяльність) спричинила моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань.

Твердження позивача про спричинення їй моральної шкоди, яка полягає у стражданні та приниженні, які позивач відчувала внаслідок неправомірної бездіяльності з боку Головного управління Національної поліції України в Луганській області, є досить абстрактними та такими, що наведені без зазначення об`єктивних підстав з посиланням на належні докази на їх підтвердження.

Враховуючи, що за наслідками судового розгляду судом не встановлено порушення І відповідачем прав позивача, а також виходячи з доводів позивача про завдання їй моральної шкоди, суд вважає їх недостатніми, що свідчить про відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору у розмірі 1816,00 грн за подання цього позову із двома вимогами немайнового характеру покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (ідентифікаційний код 40108845, місцезнаходження: вул. Вілєсова, буд. 1, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93406), Генерального штабу Збройних Сил України (ідентифікаційний код 22991050, місцезнаходження: пр. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська