Справа № 520/11834/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 р.Справа № 520/11834/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Курило Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.02.23 року по справі № 520/11834/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.11.2022 № 637 про застосування до старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23.11.2022 № 568 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області зі служби в поліції з 23.11.2022;

- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції з 24.11.2022;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 24.11.2022 по 14.02.2023 у розмірі 40146,27 грн., з врахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за фактом порушення службової дисципліни щодо відсутності позивача на робочому місці 05 і 06 жовтня 2022, перетинання державного кордону без погодження керівництва та залишення табельної вогнепальної зброї, ГУНП в Харківській області на підставі наказу № 1353 від 25.10.2022 проведено службове розслідування. За результатами службового розслідування наказом ГУНП в Харківській області № 614 від 08.11.2022 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність. Позивач даний наказ не оскаржував і в повній мірі поніс покарання, визнавши свою провину. Однак, за аналогічними обставинами відповідно до наказу № 277 від 18.10.2022 Харківське РУП № 2 ГУНП в Харківській області також проведено службове розслідування, за результатами якого ухвалено висновок від 15.11.2022 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з Національної поліції, на підставі якого винесено наказ від 17.11.2022 № 637. В подальшому, наказом ГУНП України в Харківській області від 23.11.2022 № 568 о/с позивача звільнено з займаної посади з 23.11.2022. Позивач вважає спірні накази протиправними, оскільки до нього застосовано подвійне притягнення до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить нормам чинного законодавства та Конституції України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 17.11.2022 № 637 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області" щодо застосування до старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 23.11.2022 № 568 о/с "По особовому складу" про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області зі служби в поліції з 23.11.2022.

Поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області з 24.11.2022.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 24.11.2022 по 14.02.2023 у розмірі 40146, 27 грн..

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць - допущено до негайного виконання.

Не погодившись з вказаним висновком суду першої інстанції, відповідачем ГУНП в Харківській області, подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку склалися під час повномаштабного вторгнення рф на територію України, при цьому позивач займав посаду поліцейського та у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України мав брати участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України. Так, позивач, нехтуючи своїми обов`язками, передбаченими ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію" прийняв рішення не з`являтись на службу, самоусунувся від виконання основних та додаткових завдань, покладених на ГУНП в умовах правового режиму воєнного стану. Отже, притягнення позивача до відповідальності у вигляді звільнення зі служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ "Про Національну поліцію" є правомірним.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 25.09.2012 по 06.11.2015 проходив службу в органах МВС, з 07.11.2015 по день звільнення в органах Національної поліції.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №33 о/с, з 28.01.2021 обіймав посаду старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області та мав спеціальне звання - капітан поліції.

Матеріалами справи встановлено, що 29.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до медичної установи та з 30.09.2022 відкрив листок непрацездатності, що підтверджується копією довідки ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 2377 від 30.09.2022 та до 04.10.2022 знаходився на лікарняному.

Відповідно до рапорту від 06.10.2022 заступника начальника Харківського РУП №1-начальника ВКП ГУНП в Харківській області Галушко Є., поданого до начальника Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області Плотникова Д. зазначено, що старший оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Харківського РУП 1 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 оформив лікарняний 30.09.2022 в поліклініці МВС України в Харківській області, термін дії якого був встановлений по 05.10.2022. ОСОБА_1 05.10.2022 на роботу не з`явився. Причини своєї відсутності не повідомив, телефон вимкнутий. Місцезнаходження вищевказаного співробітника на теперішній час керівництву не відомо.

Відповідно до листа заступника начальника Харківського управління ДВБ НП України полковника поліції Винокурова А.І. від 07.10.2022 № 1126/42-20/02-2022 повідомлено начальника ГУ НП України в Харківській області, що з Харківського управління ДВБ НП України надійшла інформація про те, що старший оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти власності ВКП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_1 без відповідних належних законних підстав, не поставивши до відома керівника ХРУП № 1 ГУНП України в Харківській області та будь-які інші органи, самовільно, без будь-якого дозволу, покинув розташування підрозділу (Харківського гарнізону) та 02.10.2022 незаконно виїхав до Республіки Польща, перетнувши державний кордон України на переході "Устье-Луг".

В подальшому, відповідно до наказу ГУ НП в Харківській області № 1353 від 25.10.2022 призначено проведення у формі письмового провадження службове розслідування за обставинами, викладеними в листі заступника начальника Харківського управління ДВБ НП України полковника поліції Винокурова А.І. від 07.10.2022 № 1126/42-20/02-2022.

Відповідно до висновку за фактом порушення службової дисципліни поліцейським ГУНП в Харківській області, затвердженого начальником ГУНП в Харківській області від 04.11.2022 зазначено, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилася в порушенні вимог пунктів 116 та 696 Порядку № 939 застосувати до оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність.

Також у вказаному висновку зазначено, що проведеним службовим розслідуванням в діях старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП ХРУ НП № 1 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог пунктів 116 та 696 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939, у частині письмового не повідомлення посадовій особі, яка надала йому доступ до державної таємниці, а також РСО за місцем зберігання його картки обліку за формою згідно з додатком 6 до Порядку № 939 та не проходження інструктажу з питань охорони державної таємниці перед виїздом до іноземної держави у приватних справах 02.10.2022.

Ознак інших порушень чинного законодавства України з питань проходження позивачем публічної служби в органах Національної поліції України вказаним службовим розслідуванням не встановлено.

В обґрунтування своєї відсутності 05.10.2022 та 06.10.2022 на робочому місці як під час службового розслідування позивач зазначав, що 29.09.2022 він відчув гострий біль на стопі, внаслідок отриманої спортивної травми. Цього ж дня він звернувся до медичної установи та з 30.09.2022 відкрив листок непрацездатності, що підтверджується довідкою ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 2377 від 30.09.2022 і до 04.10.2022 знаходився на лікарняному.

Також зазначив, що його батько, внаслідок отриманої контузії і закритої черепно-мозкової травми є інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 27.10.2021, довідкою МСЕК серії 12ААВ № 326198 від 29.09.2021 і випискою № 11148 від 20.07.2019 із медичної картки стаціонарного хворого та хворіє рядом психоневрологічних хвороб. Мати позивача ОСОБА_2 , також інвалід 3 групи.

Після початку військового вторгнення рф на територію України, більшість території Харківської області опиналась під окупацією. Місто Куп`янськ, де проживають батьки окуповано, тоді як позивач ОСОБА_1 боронив місто Харків, виконуючи покладений на нього обов`язок працівника поліції.

За цей період стан здоров`я батька дуже погіршився і він потребував невідкладної медичної допомоги і огляду, однак його лікар поїхав з України і знаходився за кордоном в Республіці Польща. Для проведення огляду і призначення необхідного курсу лікування позивач ОСОБА_1 терміново вирішив вивезти батька до Республіки Польща.

Позивач зазначає, що від незалежних від нього обставин (необхідно було знаходитись з батьком, спілкуватися з лікарями, придбавати ліки, узгоджувати подальше лікування на території України) він не зміг приступити до своїх службових обов`язків 05.10.2022.

Щойно повернувшись до України, а саме ввечорі 06.10.2022, на наступний день 07.10.2022 одразу приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Також зазначив, що табельна вогнепальна зброя, яка закріплена за ОСОБА_1 , знаходилась у сейфі службового кабінету і цю зброю позивач не забирав до своєї адреси мешкання і не перетинав з нею державний кордон України, тому не порушував жодного нормативно-правового акту, наказу, розпорядження, тощо, оскільки не залишав зброю без нагляду і не передавав її іншим особам.

За результатами службового розслідування наказом ГУНП в Харківській області № 614 від 08.11.2022 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Позивач даний наказ не оскаржував і в повній міри поніс покарання, визнавши свою провину.

Водночас, за аналогічними обставинами щодо відсутності позивача на робочому місці 05 і 06 жовтня 2022 року і залишення табельної вогнепальної зброї, Харківське РУП № 1 ГУНП в Харківській відповідно до наказу № 277 від 18.10.2022 "Про призначення та проведення службового розслідування" також провело службове розслідування.

Підставою для прийняття означеного наказу став рапорт заступника начальника ХРУП №1 Є. Галушко згідно якого позивач оформив лікарняний 30.09.2022 в поліклініці МВС України в Харківській області, термін дії якого був встановлений по 05.10.2022. ОСОБА_1 05.10.2022 на роботу не з`явився. Причини своєї відсутності не повідомив. Телефон вимкнутий. Місцезнаходження вищевказаного співробітника на теперішній час керівництву ВКП не відомо.

Під час вказаного службового розслідування встановлено, що 05.10.2022 та 06.10.2022 капітан поліції ОСОБА_1 безпідставно був відсутній на службі без поважних причин, не приступив до виконання своїх функціональних обов`язків та залишив табельну вогнепальну зброю без нагляду.

Так, висновком службового розслідування встановлено, зокрема, що власну табельну вогнепальну зброю капітан поліції ОСОБА_1 залишив у сейфі свого службового кабінету, що є порушенням п.п. 1, 6 п. 10 розділу 1 Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС від 01 лютого 2016 року № 70, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 17 лютого 2016 за № 250/28380, згідно якої поліцейському категорично заборонено виймати зброю з кобури без потреби та залишати її без нагляду, а також передавати іншими особам.

Водночас матеріалами службового розслідування не досліджено обставин щодо означеного порушення у повному обсязі, зокрема обставин того, що залишаючи зброю у сейфі у службовому кабінеті, означений сейф позивачем не було зачинено та опечатано, а службовий кабінет у приміщенні ХРУП №1 залишено ним відкритим, що створило або могло створити доступ до неї стороннім особам. Окрім того, службовим розслідуванням не встановлено обставин залишення зброї позивачем без кобури та без нагляду під час її перебування у сейфі у службовому кабінеті ОСОБА_1 , що знаходиться у приміщенні ХРУП №1 ГУНП у Харківській області. Відсутні також посилання на встановлені службовим розслідуванням факти передачі позивачем своєї табельної вогнепальної зброї іншими особам.

Також, відповідно до висновку службового розслідування відносно капітана поліції ОСОБА_1 . ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області вказано наступне: "На підставі отриманих даних дісциплінарна комісія дійшла висновку, що діях капітана поліції ОСОБА_1 вбачається порушення службової дисципліни, що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України, порушенні заходів безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю - пістолетом Макарова, який отримав на постійне зберігання, порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, та поінформуванні безпосереднього керівництва про причини невиходу на службу.

Таким чином, у ході проведення службового розслідування встановлено, що 05.10.2022 та 06.10.2022 капітан поліції ОСОБА_1 безпідставно був відсутній на службі без поважних причин та не приступив до виконання своїх функціональних обов`язків, а також не взяв участі у виконанні завдання щодо територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також вчинив інші дисциплінарні проступки, що виразилось у порушені: пунктів 1, 4 частини І статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині невиконання зобов`язання бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, не виконав накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень; пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" у частині недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, непрофесійного виконання своїх службових обов`язків; підпункту 6 пункту 10 розділу І інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС від 01 лютого 2016 року № 70, у частині залишення зброї без нагляду, тим самим, вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням ним служби в Національній поліції України".

За результатами службового розслідування Харківським РУП № 1 ГУНП в Харківській ухвалено висновок від 15.11.2022 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з Національної поліції України, на підставі якого ГУНП в Харківській області винесено наказ від 17.11.2022 № 637 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області".

Також, наказом Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 23.11.2022 № 568 о/с "По особовому складу" капітана поліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області звільнено із займаної посади з 23.11.2022.

Не погодившись з вказаними наказами, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію" служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про національну поліцію" поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 5 березня 2018 року № 2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України".

Згідно із статтею 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна передбачає дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частинами другою, третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень.

Згідно з частинами першою, третьою статті 11, статті 12, частини першої статті 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування (ч. 7 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Тобто, за вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку службове розслідування, тобто одне службове розслідування за вчинення проступку, у цьому випадку за фактом невиходу на службу через перетин кордону та виїзду до республіки Польща, призначається за письмовим наказом керівника, а не керівників (наказ В.Тимошко № 1358 від 25.10.2022 "Про призначення та проведення службового розслідування" та наказ ОСОБА_3 № 277 від 18.10.2022 "Про призначення та проведення службового розслідування"), якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, що є порушенням приписів означених норм Дисциплінарного статуту.

Окрім того, в порушення ч. 7 ст. 14 Дисциплінарного статуту було призначено та проведено декілька, а саме два службових розслідування (наказ ОСОБА_4 № 1358 від 25.10.2022 "Про призначення та проведення службового розслідування" та наказ ОСОБА_3 № 277 від 18.10.2022 "Про призначення та проведення службового розслідування").

Частинами сьомою, восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з частинами другою, третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Водночас, у жодному зі службових розслідувань під час визначення виду стягнення не враховано обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, наявність заохочень та нагород, перебування батьків-інвалідів позивача тривалий час в окупації країни-терориста та, у зв`язку з цим, можливе погіршення їх здоров`я тощо.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, ГУНП в Харківській області на підставі наказу № 1353 від 25.10.2022 проводило службове розслідування, підставою якого став факт невиходу позивача на роботу через його виїзд 02.10.2022 до республіки Польща за результатами якого наказом ГУНП в Харківській області №614 від 08.11.2022 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. Позивач даний наказ не оскаржував.

Водночас, Харківське РУП № 1 ГУНП в Харківській області проведено службову перевірку за аналогічними обставинами щодо відсутності позивача на робочому місці 05 і 06 жовтня 2022 року, його перетинанням державного кордону України і залишенням табельної вогнепальної зброї.

Колегія суддів зазначає, що законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення правопорушень, зокрема у вигляді кримінальної, адміністративної відповідальності та дисциплінарної відповідальності.

Так, дисциплінарна відповідальність поліцейського є одним із видів юридичної відповідальності, що встановлена законодавством за порушення ним службової дисципліни, невиконання чи неналежне виконання обов`язків поліцейського, за порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Колегія суддів зауважує, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Аналогічні висновки містить усталена практика Верховного Суду, зокрема постанов від 22.01.2021 у справі 420/4262/19, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Також, колегія суддів враховує Рішення Конституційного Суду України від 30 травня 2001 року № 7-рп/2001 щодо важливості гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина. Так, склад правопорушення як підстава притягнення особи до юридичної відповідальності та заходи державно-примусового впливу за його вчинення визначаються виключно законом, а не будь-яким іншим нормативно-правовим актом, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, та бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (статті 58, 61, пункти 1, 22 частини першої статті 92 Конституції України).

Отже, в порушення діючого законодавства, відповідач наказами № 614 від 08.11.2022 року (дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність) та № 637 від 17.11.2022 (дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення) притягнув позивача до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Слід зазначити, що ініціатором проведення службового розслідування та затвердження його висновків про звільнення ОСОБА_1 зі служби було Харківське районне управління поліції №1 ГУНП в Харківській області.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту надає визначення терміну службове розслідування та встановлює порядок його проведення.

Так, відповідно до частин 1-3 даної норми службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно ч. 7 ст. 15 Дисциплінарного статуту порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п.2 "Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018, Дисциплінарна комісія створюється за письмовим наказом Міністра внутрішніх справ України, службової особи поліції або ректора закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділених повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (далі - уповноважений керівник), одночасно з прийняттям рішення про призначення службового розслідування.

За змістом пунктів 13-14 Положення, Дисциплінарна комісія розпочинає свою діяльність із моменту видання уповноваженим керівником письмового наказу про призначення службового розслідування, в якому зазначається інформація про створення дисциплінарної комісії, призначення її голови та затвердження персонального складу.

Повноваження дисциплінарної комісії припиняються в день затвердження уповноваженим керівником висновку службового розслідування.

У розділі IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018, встановлені повноваження уповноваженого керівника та осіб, які беруть участь у проведенні службового розслідування.

Даний Порядок є аналогічним положення Дисциплінарного статуту та вказує, що уповноваженим керівником або особою, яка виконує його обов`язки, під час службового розслідування є особа, якій надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Зазначений нормативно-правовий акт наділяє уповноваженого керівника, зокрема:

- контролювати роботу дисциплінарної комісії, надавати голові та членам дисциплінарної комісії доручення стосовно проведення службового розслідування;

- підписувати запити до інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності з метою збирання матеріалів, необхідних для проведення службового розслідування;

- розглядати висновок за результатами службового розслідування та матеріали службового розслідування;

- затверджувати висновок службового розслідування та з урахуванням зібраних за результатами його проведення матеріалів приймати рішення, що може відрізнятися від запропонованого дисциплінарною комісією.

Верховний Суд у рішенні від 07.11.2019 у справі №826/1610/18 надав правову характеристику висновку службового розслідування та зазначив, зокрема, таке.

Сам по собі висновок службового розслідування це документ, який складається за результатами службового розслідування, містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницького складу, висновки та пропозиції.

Висновки та пропозиції із зазначенням міри юридичної відповідальності, в цьому випадку щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції, приймаються посадовими особами на підставі юридичних фактів і норм права.

Отже, висновки службового розслідування є самостійною підставою для накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до норм Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" та Закону України "Про Національну поліцію", звільнення зі служби в поліції є найбільш суворим дисциплінарним стягненням, що може застосовуватися до працівника.

Так, розслідування випадків можливого вчинення поліцейським дисциплінарних правопорушень, що тягнуть за собою накладення такого виду дисциплінарного стягнення як "звільнення зі служби в поліції", мають розслідуватися повно, всебічно та неупереджено і обов`язково з дотриманням високих стандартів доказування, притаманних, зокрема, кримінальному провадженню, а саме: поза розумним сумнівом (beyond a reasonabledoubt) оскільки можливими наслідками є обмеження основоположних прав особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Абу Зубайда проти Литви" від 31.05.2018, Суд підкреслював, що відповідно до його усталеної практики, доведеність може випливати зі співіснування достатньо сильних, чітких та взаємоузгоджених умовиводів або такого ж плану неспростовних презумпцій.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ ГУНП в Харківській області від 17.11.2022 № 637 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУ НП в Харківській області" про застосування до старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді його звільнення зі служби в поліції підлягає скасуванню.

Таким чином, наказ Головного управління Національної поліції від 23.11.2022 № 568 о/с "По особовому складу" про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області зі служби в поліції з 23.11.2022 також підлягає скасуванню, а позивач має бути поновлений на посаді з 24.11.2022.

Відповідно до вимог 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Спеціальним нормативно-правовим актом є Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06.04.2016 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 року за №669/28799 (далі Порядок №260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Даним нормативним актом встановлений порядок обрахунку виплати грошового забезпечення поліцейського за кожний календарний день, що за суттю аналогічно поняттю середньої заробітної плати. Так, вказана сума визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 14 листопада 2019 року по справі № 814/695/16 та від 19 липня 2018 року по справі № 805/1110/17-а, які враховуються судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до пункту 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Відповідно до абзацу третього пункту 8 Порядку середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що 23.11.2022 є останнім робочим днем позивача, тому середній заробіток за період вимушеного прогулу підлягає стягненню з 24.11.2022 по 14.02.2023 (дата ухвалення рішення).

Відповідно довідки про доходи ОСОБА_1 №14 встановлено, що грошове забезпечення позивача у вересні 2022 року склало 13505,40 грн., у жовтні 2022 року 15032,29 грн., середньоденна заробітна плата складає 483,69 грн.

Оскільки тривалість вимушеного прогулу позивача на день розгляду справи склала 83 календарних днів, середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 40146,27 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції в Харківській області середній заробіток за час вимушеного прогулу (грошове забезпечення) за період з 24.11.2022 по 14.02.2023 включно в сумі 40146,27 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суддів також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п. 29).

Також, згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстнції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 по справі № 520/11834/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Курило
Повний текст постанови складено 17.07.2023 року