Справа № 380/14423/23
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

17 липня 2023 року справа № 380/14423/23

місто Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Гулик А.Г., розглянувши питання про продовження процесуального строку, встановленого ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 03.07.2023, у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 до військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 22.05.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 рік; грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 рік; грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 рік; одноразової грошової допомоги по звільненню без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого: Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 гривні; Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 гривні; Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01 січня 2022 року у розмірі 2481,00гривні; Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01 січня 2023 року у розмірі 2 684,00 гривні.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 22.05.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 рік; грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 рік; грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 рік; одноразової грошової допомоги по звільненню з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого: Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 гривні; законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 гривні; Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01 січня 2022 року у розмірі 2 481,00 гривні; Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01 січня 2023 року у розмірі 2 684,00 гривні; на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 03.07.2023 суддя залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме подання суду: 1) доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів; 2)доказів, які підтверджують протиправність дій військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 : місячного грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 22.05.2023; грошової допомоги на оздоровлення за 2020, 2021, 2022, 2023 рік; грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022, 2023 рік; грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 рік; одноразової грошової допомоги по звільненню; без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого: Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01 січня 2020 року у розмірі 2102,00 гривні; Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01 січня 2021 року у розмірі 2270,00 гривні; Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01 січня 2022 року у розмірі 2481,00гривні; Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01 січня 2023 року у розмірі 2684,00 гривні.

На виконання вимог суду представник позивача подав заяву про усунення недоліків позовної заяви від 13.07.2023, до якої додав докази надсилання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів. Проте докази на підтвердження протиправності дій військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення представник позивача не надав.

У вказаній заяві представник позивача посилається на частину другу статті 77 КАС України, згідно з якою в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням вказаних положень представник позивача вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок з доведення правомірності його дій при нарахуванні грошового забезпечення позивача та обов`язок з подання до суду відповідних доказів.

При розгляді заяви позивача від 12.07.2023, поданої на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 03.07.2023, суд враховує таке.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві, зокрема зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовна заява та додані до неї матеріали не містять жодної інформації на підтвердження того, що відповідні виплати здійснювалися позивачу без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного року. Більше того, позивачу невідомо, у якому саме розмірі відповідач здійснив йому вказані виплати. Натомість, позивач припускає, що такі здійснені з порушенням законодавства.

Представник позивача подав до суду заяву від 30.05.2023, у якій просив відповідача надати документи щодо розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням із зазначенням тарифного коефіцієнту та розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який враховувався відповідачем. Як вказує представник позивача відповіді на таку заяву не отримано.

Такі обставини свідчать про те, що з позовної заяви неможливо встановити, з яких підстав представник позивача дійшов висновку, що права позивача порушені, яким чином і якими конкретними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача відбулося втручання у права позивача.

Суддя зазначає, що посилання позивача на нормативно-правові акти та правові позиції Верховного Суду в інших справах, не підкріплені фактичними даними щодо нарахування та виплати відповідачем позивачу грошового забезпечення не може вважатися викладом обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги (в розумінні пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 згаданого Кодексу.

Суддя роз`яснює, що вказана норма, в сукупності із положеннями пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачає обов`язок позивача не лише сформулювати свої позовні вимоги, а й зазначити виклад обставин, якими позивач такі обґрунтовує, з наданням доказів, що підтверджують такі обставини. Натомість, позовна заява ОСОБА_1 не містить ні викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, ні доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд також враховує, що обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності не звільняє позивача від обов`язку обґрунтувати свої позовні вимоги та вказати, в чому, на його думку, така протиправність полягає.

З урахуванням викладеного, суд висновує, що позивач не в повній мірі виконав вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 03.07.2023.

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, суддя з метою забезпечення права позивача на доступ до суду, вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви та встановити такий до 27.07.2023.

Керуючись статтями 118, 121, 160, 169, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

продовжити процесуальний строк, встановлений ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 03.07.2023, для усунення недоліків позовної заяви до 27.07.2023.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу суду, може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Гулик Андрій Григорович