Справа № 953/17206/21
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді - Губської Я.В., за участю секретаря судових засідань Мордухович К.Г., розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Харківської митниці ДМС України (м. Харків, вул. Короленка,16-Б) про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

08.09.2021 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Сергєєва Б.О. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил № 0266/80700/21 від 10 серпня 2021 року, винесену т. в. о. заступника начальника Харківської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України Р. С. Морозом щодо ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу України за відсутністю в його діях складу правопорушення; стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454 грн. 00 коп.

У позовній заяві представник зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснокутський Агрошляхбуд», щодо якої ОСОБА_1 здійснював декларування, 29.04.2021 подало електронну митну декларацію до митного поста Харків-товарний Слобожанської митниці Держмитслужби типу ІМ 40 ДЕ № UA807170/2021/025942 та додані документи: Контракт 11-03-21 від 11.03.2021 між ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» та RPS S.P.A. (Італія), паспорти на Товар Master HP 3:3 100-600kVA, NextEnergy 3:3 250-300kVA, сертифікати походження B / 0231149, B / 0231150, Специфікацію № 1 від 11.03.2021, Специфікацію № 2 від 11.03.2021, Інвойси V6/ 2021 / 600971 від 14.04.2021, V6/ 2021 / 600969 від 14.04.2021 щодо наступного Товару (далі за текстом - Товар): «Перетворювачи статичні-джерела безперебійного електроживлення для будь-яких ви дів навантаження: UPS МРМ 20 6Р М4-1 шт., номінальна напру га 400 V + 20 / -25%, частота 45-65 ГЦ, являє собою джерело безперебійного живлення з ізолюючим трансформатором на виході інвертора, трифазний, обладнаний 6-ти пульсним тиристорним випрямлячем, серія Master MPS, серійний номер AM12UT9306100 01, артикул DMPMK20EM400.3 аксесуарами. UPS МНТ 400-1 шт., номінальна напруга 40 0 V + 20 / -20%, частота 45-65 ГЦ, являє собою джерело безперебійного живлення з ізолюючим трансформатором на виході інве ртора, трифазний, серія Master HP, серій ний номер AM12UP614170001, артикул FMHTM 40ANB00.3 аксесуарами. Застосовується в різних життєво важливих областях, для систем безпеки і електроме дичного устаткування, для виробничих про цесів і телекомунікаційних систем. Торгова марка: RIELLO. Виробник: RPS S. p. A., IT. Країна виробництва: IT.» Позивач здійснив класифікацію Товару згідно з кодом УКТ ЗЕД . Згідно з законом «Про митний тариф України» цей товар відноситься до групи «8504 90 - частини: трансформаторів, котушок індуктивності та дроселів: - інші». Однак Слобожанська митниця Держмитслужби безпідставно за відсутності експертного висновку з боку незалежної акредитованої організації, змінила класифікацію Товару на код УКТ ЗЕД з наступним описом: «Частини джерел безперебійного живлення: Комплектний батарійний шкаф ВВХ 1900 480 V ВВ V9 ЗТ-2 шт.,110 Ач 1 х 40 х 110 Ач - для використання з джерелами безперебійного живлення Sentryum і Multi Sentry 15-200 кВА.,артикул K190480PV93TNPA. Кількість батарей (12Vdc) 20 + 20 Номінальна напруга (у постійного струму) 240 + 240 Для ДБЖ потужністю від 15 до 40 кВА: 125 А.В комплекті з внутрішньою проводкою. Торгова марка: Торгова марка: RIELLO. Виробник: RPS S.p.A.,IT. Країна виробництва: IT. Виробник: RPS S.p.A.,IT. Країна виробництва: IT». Вказав, що товар було придбано у Італійської компанії у RPS S. Р. А. (Постачальник) згідно з контрактом 11-03-21 від 11.03.2021 між ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» та RPS S.P.A. (Італія) та Специфікаціями № 1 від 11.03.2021, № 2 від 11.03.2021, паспортами на Товар Master HP 3:3 100-600kVA, NextEnergy 3:3 250-300kVA, сертифікати походження B / 0231149, B / 0231150 Інвойси V6/ 2021 / 600971 від 14.04.2021, V6/ 2021 / 600969 від 14.04.2021. Основним нормативним актом, що регламентує питання митної справи, є Митний кодекс України від 13.03.2021 № 4495-УІ. Посилався на те, що згідно з чинним законодавством, а саме - ст. 69, 257 Митного кодексу та п 1 розділу 3 Наказу Міністерства фінансів України 30.05.2012 № 650 "Про затвердження Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України Відповідно до статей 23, 68 та 69 Митного кодексу України від 13 березня 2012": «1. Декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.», тобто саме декларант здійснює класифікацію товарів за УКТ ЗЕД. У той час митний орган на підставі ч 2 ст. 69 МК здійснює контроль за такою класифікацією: «2. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.». Тобто митний орган може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Класифікація товару здійснюється відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, приміток, додаткових приміток до груп товарів, передбачених Законом України "Про Митний тариф України", Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи. Однак, під час визначення коду товару Слобожанською митницею Держмитслужби, спеціальні знання не застосовувались, у зв`язку з чим постанову про порушення митних правил № 0266/80700/21 від 10 серпня 202І року складено із порушенням законодавства. Митний орган своїм необґрунтованим рішенням протиправно змінив код товару, присвоївши код , ставка ввізного мита 8 % від митної вартості, що склало мито 15827,49 грн., ПДВ - 3165,5 грн., загальна сума - 18992,99 грн., у той час як згідно з класифікацією декларанта ставка мита за Товаром з кодом становить 5 %. Вказав, що процедура складення оскаржуваної постанови була порушена з боку Слобожанської митниці Держмитслужби (після реорганізації - Харківської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України), тому що спочатку прийняла протиправне рішення про визначення коду товару, не застосовуючи спеціальних знань лише на підставі власних суджень. Тобто рішення про визначення коду товару має бути прийнято митним органом лише у разі неправильного визначення декларантом коду товару згідно з УКТ ЗЕД. Зазначає, що матеріали справи свідчать на користь того, що декларування товару позивачем здійснювалось у відповідності до вимог ст. 257, 264 Митного кодексу України, на підставі наявної у товарних супровідних документах інформації про товар. Рішення Слобожанської митниці від 11.03.2021 щодо визначення коду товару згідно УКТЗЕД ґрунтується на тих саме відомостях про товар, що були задекларовані позивачем у митній декларації, будь-яких невідповідностей, зазначених позивачем у декларації відомостей про товар щодо його найменування, ваги, кількості, ціни, походження, відправника та інш., під час митного оформлення не встановлено та, фактично, підставою для притягнення останнього до відповідальності стало неправильне зазначення коду УКТЗЕД товару в поданій ним митній декларації. Неправильне визначення позивачем коду товару згідно з УКТЗЕД (на думку митного органку) відбулось у складному випадку класифікації товарів, оскільки потребувало додаткової інформації та спеціальних технічних знань, що вбачається виходячи із направлення товару митницею до сектору класифікації товарів та митної вартості відділу адміністрування митних платежів.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_2 від 09.09.2021 відкрито спрощене позовне провадження.

22.09.2021 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями з підстав звільнення судді ОСОБА_2 у відставку справа надійшла в провадження судді Губської Я.В.

14.10.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилався на те, що 29.04.2021 до митного поста «Харків-товарний» Слобожансько митниці Держмитслужби представником декларанта ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» ОСОБА_1. для митного контролю та митного оформлення була подана електронна митна декларація в режимі ІМ 40 ДЕ № UA807170/2021/025942, згідно графи 31 товару №2 «Частини джерел безперебійного живлення: Комплектний батарійний шкаф ВВХ 1900 480 V ВВ V9 ЗТ-2 шт.,110 Ач 1 х 40 х 110 Ач - для використання з джерелами безперебійного живлення Sentryum і Multi Sentry 15-200 кВА.,артикул K190480PV93TNPA. Кількість батарей (12Vdc) 20 + 20 Номінальна напруга (у постійного струму) 240 + 240 Для ДБЖ потужністю від 15 до 40 кВА: 125 А.В комплекті з внутрішньою проводкою. Торгова марка: Торгова марка: RIELLO. Виробник: RPS S.p.A.,IT. Країна виробництва: IT. Виробник: RPS S.p.A.,IT. Країна виробництва: IT», який надійшов на адресу ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» згідно з зовнішньоекономічним договором від 11.03.2021 №11-03-21. Згідно рішення відділу кодування та класифікації товарів УАМПМВ та МТР від 07.05.2021 №КТ - UA-2021 заявлений згідно УКТЗЕД код товару №2- (ставка мита 5%) був змінений на код - (ставка мита 8%) з наступним описом -«Акамулятори свинцеві з електролітом не у рідкому стані. Комплектна батарейна шафа RIELLO ВВХ 1900 480 V ВВ V9 ЗТ, артикул K190480PV93TNPA. Являє собою батарею з 40-ка електричних акумуляторів сумарною електричною ємністю 100 Ампер/година та напругою постійного струму 480 Вольт, у якій акумулятори вироблені за АGM технологією, розміщені стаціонарно у основі-металевій шафі. Призначена для використання у загальнопромислових системах безперебійного живлення як резервне джерело живлення.» Вказав, що внаслідок зміни коду товару змінюються заходи тарифного регулювання, а саме ставка ввізного мита знімається з 5% на 8%. В результаті загальна сума недобору митних платежів, що підлягали сплаті при оформленні вказаної митної декларації становить 18992,99 грн. Вважає, що ОСОБА_1 вчинено протиправні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від с плати митних платежів чи зменшення їх розміру, а саме заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей щодо коду товару згідно УКТ ЗЕД. В результаті зміни опису та коду товарів, згідно УКТЗЕД ставки ввізного мита змінились. Таким чином, загальна сума недоборів митних платежів, що підлягають сплаті становить 56978,97 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сергєєв Б.О. в судове засідання не з`явились повторно, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника позивача 25.01.2022 надійшла заява про слухання справи за їх відсутністю, позовні вимога просили задовольнити, після чого, 07.10.2022, 05.12.2022, 22.02.2023, 22.03.2023, 21.04.2023, 06.06.2023, 12.07.2023 позивачем неодноразово подавалися заяви про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів та з інших підстав, однак крім вказаних заяв до суду жодних доказів по справі, в тому числі щодо поважності причин неприбуття позивача в судове засідання не було надано.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, до суду подав 14.10.2022 відзив, в якому проти задоволення позову заперечує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства (пункт 9 частини третьої статті 2 КАС).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини п`ятої статті 44 КАС).

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 7 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 2453-VI) визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає про неприпустимість зловживання учасниками судового розгляду процесуальними правами та враховуючи строки розгляду даної категорії справ вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, що подано до суду повторно(усьоме).

Судом досліджуються саме представлені сторонами письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Судом встановлено, що 29.04.2021 до митного поста «Харків-товарний» Слобожанської митниці Держмитслужби представником декларанта ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» ОСОБА_1. для митного контролю та митного оформлення була подана електронна митна декларація в режимі ІМ 40 ДЕ № UA807170/2021/025942, згідно графи 31 товару №2 «Частини джерел безперебійного живлення: Комплектний батарійний шкаф ВВХ 1900 480 V ВВ V9 ЗТ-2 шт.,110 Ач 1 х 40 х 110 Ач - для використання з джерелами безперебійного живлення Sentryum і Multi Sentry 15-200 кВА.,артикул K190480PV93TNPA. Кількість батарей (12Vdc) 20 + 20 Номінальна напруга (у постійного струму) 240 + 240 Для ДБЖ потужністю від 15 до 40 кВА: 125 А.В комплекті з внутрішньою проводкою. Торгова марка: Торгова марка: RIELLO. Виробник: RPS S.p.A.,IT. Країна виробництва: IT. Виробник: RPS S.p.A.,IT. Країна виробництва: IT», заявленного а кодом згідно УКТЗЕД (ставка ввазного мита 5%).

Одержувачем вищевказаних товарів є ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд» згідно з зовнішньоекономічним договором від 11.03.2021 №11-03-21.

Згідно графи 44 МД в якості підстави для митного оформлення зазначених товарів також надані документи: інвойси V6/ 2021 / 600971 від 14.04.2021, V6/ 2021 / 600969 від 14.04.2021, автотранспортна накладна від 22.04.2021 А№815259, пакувальні листи від 14.04.2021 №501489 та від 14.04.2021 №501490,сертифікати про походження товарів B / 0231149, B / 0231150.

29.04.2021 з метою уточнення класифікації вищевказаного товару №2 направлено запит до спеціалізованого підрозділу митниці з питань класифікації товарів №123.

Згідно рішення відділу кодування та класифікації товарів УАМПМВ та МТР від 07.05.2021 №КТ - UA-2021 заявлений згідно УКТЗЕД код товару №2- (ставка мита 5%) був змінений на код - (ставка мита 8%) з наступним описом -«Акамулятори свинцеві з електролітом не у рідкому стані. Комплектна батарейна шафа RIELLO ВВХ 1900 480 V ВВ V9 ЗТ, артикул K190480PV93TNPA. Являє собою батарею з 40-ка електричних акумуляторів сумарною електричною ємністю 100 Ампер/година та напругою постійного струму 480 Вольт, у якій акумулятори вироблені за АGM технологією, розміщені стаціонарно у основі-металевій шафі. Призначена для використання у загальнопромислових системах безперебійного живлення як резервне джерело живлення.»

За фактом зміни коду товару вбачалось заниження податкового зобов`язання на загальну суму 18 992,99 грн. , а саме по сплаті ввізного мита -15827,49 грн. та ПДВ-3165,50 грн.

Постановою в справі про порушення митних правил №0266/80700/21 від 10.08.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів на суму 56978,97 грн.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 485 МК України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Суть виявленого порушення митних правил, що слугувала підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно з оскаржуваною постановою в справі про порушення митних правил за статтею 485 МК України, полягає у невірному зазначенні позивачем в поданих митних деклараціях коду товару згідно УКТ ЗЕД.

Частиною 1статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

За правилами частини 7статті 257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до частини 8статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться зазначені у цій частині відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Митний тариф України регулюється Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 року №584-VІІ, чинні на час виникнення спірних правовідносин, з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій, та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Відповідно до приписів правила 1 Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД: для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до правил.

Пунктом 3 (а) цих Основних правил визначений порядок класифікації товару у разі коли товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій.

Пунктом 4 Основних правил передбачено, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Відповідно до частини 4статті 280 Митного кодексу України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.

Системний аналіз зазначених законодавчих положень в контексті статті 485 МК України дозволяє суду дійти висновку, що сам по собі факт невірного зазначення коду товару згідно з УКТЗЕД не становить склад правопорушення згідно статті 485 МК України, оскільки згідно з диспозицією вказаної норми порушення митних правил має місце у разі зазначення декларантом: неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту); неправдивих відомостей щодо ваги або кількості товару, країни походження, відправника та/або одержувача товару; неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №640/5082/17, від 14.01.2021 у справі №640/5081/17 та від 08.02.2022 у справі №761/17885/17, який підлягає врахуванню судом у даній справі.

При цьому, положення Митного кодексу України передбачають, що контрольну функцію стосовно вірності визначення декларантом коду товару за УКТЗЕД здійснює митний орган і законодавцем відповідальність для заявника (декларанта) встановлена не за неправильне визначення декларантом певного коду товару за УКТЗЕД (у разі наявності якої митниця самостійно приймає рішення про визначення коду товару), а за заявлення в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, тобто недостовірних даних (інформації) стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТЗЕД.

До суду будь-яких відомостей щодо оскарження коду товару за УКЗЕД позивачем та його представником не надано.

В позовній заяві позивач зазначає, що суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини.

Проте, аналізуючи диспозицію ст. 485 МК України в постанові від 22.05.2018 по справі №359/1615/16-а Верховний суд дійшов висновку, що варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю). Протилежний висновок судів про те, що суб`єктивна сторона даного правопорушення можлива лише у формі умислу, є безпідставним, оскільки особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягай 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що під час провадження у справі про порушення митних правил №0266/80700/21 від 10.08.2021 митницею підтверджено наявність в діях позивача порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, та правомірно прийнято оскаржувану постанову.

Крім того, суд погоджується з доводами відповідача, що даний випадок не відноситься до складного випадку класифікації товару, відповідно до ст..69 МКУ, що також підтверджується рішенням УФМП МВ та МТР від 07.05.2021 №КТ-UA80700-0186-2021.

Таким чином, висновки, викладені в постанові №0266/80700/21 відповідають фактичним обставинам справи, а матеріалами справи підтверджено наявність ознак порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ст..485 МК України.

Відповідно до статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з вимогами статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.266 МК України, декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Згідно з ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до матеріалів справи, сума недобору митних платежів, що підлягали сплаті при оформленні вищезазначеної митної декларації становить 18992,99 грн.

В оскаржуваній постанові в справі про порушення митних правил встановлено факт подання ОСОБА_1 , як декларантом ТОВ «Краснокутський Агрошляхбуд», недостовірних документів чи недостовірної інформації стосовно товару, які враховуються при його класифікації віднесення до тієї чи іншої позиції за УКТЗЕД. При цьому, на обґрунтування доводів позову щодо протиправності даної постанови не надано жодних доказів правомірності визначення позивачем такого коду, або доказів неправильності визначення за УКТЗЕД митним органом, також до суду не заявлено клопотань про призначення експертиз або про долучення висновків експертних установ щодо визначення вартості товару та його класифікації згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Частиною 1 ст. 495 МК України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 2ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що інспектором Харківської митниці - відповідачем по справі обґрунтовано було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, доказів на спростування наведеного протягом розгляду справи позивачем не надано. Підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил судом не вбачається.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , тому залишає постанову Харківської митниці № 0266/80700/21 від 10.08.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 МК України у вигляді штрафу у розмірі 56978,97 грн. без змін.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 7, 8, 9, 77, 134, 139, 205, 242, 243, 250, 255, 286, 295 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Харківської митниці ДМС України (м. Харків, вул. Короленка,16-Б) про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 0266/80700/21 від 10.08.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 485 МК України у вигляді штрафу у розмірі 56978,97 грн., - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя