Справа № 460/8986/23
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2023 року м. Рівне №460/8986/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 до Міністерства Оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) до Міністерства оборони України (далі по тексту - відповідач), з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 12 рішення відповідача, яке оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 6/д від 21.04.2023, про повернення документів позивача на доопрацювання;

-зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, згідно з пунктом 2 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, у розмірі 15 000 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є сестрою ОСОБА_3 , який виконуючи свій обов`язок по захисту Батьківщини та перебуваючи на військовій службі, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_3 позивач звернулась з заявою до відповідача про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її брата, надавши необхідний пакет документів. 21.04.2023 відповідач видав витяг протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21.04.2023 №б/н, п.12 якого вирішено повернути документи позивача на доопрацювання. Позивач вважає таке рішення протиправним та просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 14.04.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 19.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 19.04.2023 витребувано в Антонівської сільської ради: інформацію про період часу, протягом якого ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_1 виданий Володимирецьким РВ УДМС України в Рівненській області 09.09.2016) був зареєстрований у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням точних дат реєстрації та/або зняття з реєстрації, якщо такі мали місце; довідку про склад сім`ї ОСОБА_3 (за наявності). Запропоновано позивачу надати довідку про склад сім`ї ОСОБА_3 .

02.05.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки механізм призначення та виплати одноразової грошової допомоги визначений спеціальним нормативно-правовим актом та був дотриманий Міністерством оборони України при розгляді заяви позивача. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

03.05.2023 від представника позивача надійшла заява про постановлення окремої ухвали.

09.05.2023 до суду представником позивача подано заяву про часткову зміну предмету позову.

Ухвалою суду від 10.05.2023 в задоволенні заяви представника позивача про постановлення окремої ухвали відносно Міністерства оборони України відмовлено.

Ухвалою суду від 10.05.2023 заяву про часткову зміну предмету позову повернуто представнику позивача ОСОБА_2 .

11.05.2023 до суду надійшла заява представника позивача про зміну предмета позову.

Ухвалою суду від 11.05.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову. Подальший розгляд справи вирішено здійснювати в межах предмета позову із урахуванням заяви про його часткову зміну. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для подання відзиву на заяву позивача про зміну предмета позову з дотриманням положень статті 162 КАС України. Встановлено позивачу 3-денний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив в порядку, визначеному ст. 163 КАС України.

15.05.2023 представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 17.05.2023 у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд адміністративної справи №460/8986/23 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

19.05.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки за поданими документами про місце реєстрації брата та сестри не можливо встановити, що вони проживали разом із загиблим, вели з ним спільне господарство і мали взаємні права та обов`язки.

29.05.2023 представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій спростовано аргументи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, то відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Цепцевичі Сарненського району Рівненської області (а.с.56-57).

27.05.2022 начальником першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_7 видано сповіщення про смерть (загибель) №1238, зі змісту якого вбачається, що солдат ОСОБА_3 навідник 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 поблизу населеного пункту Берестове, Бахмутського району Донецької області внаслідок отримання травми декількох ділянок тіла, вибухова травма, ушкодження внаслідок військових дій від вибухів та осколків (а.с.61).

31.05.2022 Антонівською сільською радою Вараського району Рівненської області видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 (а.с.82).

Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 07.07.2022 №95 підтверджується, що ОСОБА_3 1997 року народження проходив дійсну військову службу за контрактом в період з 29.11.2019 по 24.05.2022. Загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с.69).

Позивач звернулась до Міністерства оборони України, Кабінету Міністрів України з заявою про виплату одноразової грошової допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 15000000,00грн.

До заяви додано:

свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 від 14.10.1997;

свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 від 16.08.2016;

свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 10.06.2016;

паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 09.09.2016;

свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 10.06.2016;

паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 09.09.2016;

свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 від 04.02.2022;

паспорт громадянина України у формі картки № НОМЕР_8 від 08.04.2022;

сповіщення про смерть №1238 від 27.05.2022;

свідоцтво про смерть НОМЕР_9 від 31.05.2022;

довідку про реєстрацію місця проживання особи від 28.06.2022;

акт №1279 від 01.07.2022;

довідку №95 від 07.07.2022;

довідку №27579 від 18.01.2001;

паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 від 07.09.2009;

рішення №19 від 11.03.2022;

довідку АТ КБ "Приватбанк" від 05.12.2022 (а.с.71-73).

Листом від 23.12.2022 №423/Ко-1203/891 Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України повідомив позивачу, що для призначення одноразової грошової допомоги необхідно звернутися до будь-якого районного ТЦКСП, який знаходиться за місцем проживання (а.с.77-78).

У січні 2023 року позивач звернулася з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_1 рідного брата (а.с.80).

За наслідками розгляду поданої позивачем заяви комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було зроблено висновок про повернення документів ОСОБА_1 на виплату одноразової грошової допомоги на доопрацювання, про що було складено протокол від 21.04.2023 №б/н, який затверджено ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 24.04.2023 (а.с.93-94).

Відповідно до п.12 вказаного протоколу підставою для повернення на доопрацювання документів позивача про призначення одноразової грошової допомоги стало те, що "за поданими документами неможливо встановити чи є брат та сестра загиблого, непрацездатними (особами з інвалідністю) та перебували на утриманні ОСОБА_3 . Крім цього, за поданими документами про місце реєстрації брата та сестри неможливо встановити, що вони проживали разом із загиблим, вели з ним спільне господарство і мали взаємні права та обов?язки.

Без надання документів, які відповідно до Сімейного кодексу України підтверджують, що брат та сестра, були членами сім і загиблого солдата ОСОБА_3 (судове рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов?язків) або перебування на його утриманні відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні), неможливо встановити право заявників на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у зв?язку з чим документи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повернути на доопрацювання".

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст.41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Тобто, вказаний вище Закон пов`язує право на отримання одноразової допомоги з настанням певних обставин, а саме: у разі загибелі, у разі встановлення інвалідності, у разі встановлення ступеня втрати працездатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Частиною 1 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Відповідно до ч. 6, 8 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Водночас, ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначене ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ.

Тобто, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Згідно з п.3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п.5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 10 Порядку № 975 встановлено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Відповідно до п.12 Порядку №975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно з п.13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 (далі- Постанова №168) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї загиблого військовослужбовця (перерахованим у статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ) або утриманцям у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; якщо смерть настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Суд звертає увагу на те, що даними нормативними актами визначено коло осіб, яким одноразова грошова допомога виплачується. Насамперед, це певні члени сім`ї, або особи, які перебували на утриманні загиблого.

Як уже зазначалось судом, приписами п.1 ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають:

- батьки;

- один із подружжя, який не одружився вдруге;

- діти, які не досягли повноліття;

- утриманці загиблого (померлого).

Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Суд звертає увагу, що у ст.16-1 Закону № 2011-ХІІ серед осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги відсутня така категорія як сестра чи брат загиблого (померлого) військовослужбовця.

Натомість зазначається така категорія осіб як "утриманці загиблого (померлого)". При цьому, згідно з вказаною статтею утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Суд зазначає, що для вірного вирішення цього спору, належить встановити коло осіб, які вважаються членами сім`ї військовослужбовців та мають право на отримання грошової допомоги у разі загибелі таких військовослужбовців.

Закон № 2011-ХІІ, який є спеціальним у спірних правовідносинах, визначення "члена сім`ї" не містить.

При цьому, члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 31 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII передбачено, що .члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Таким чином, ознаками, за наявності яких можна стверджувати, що особи належать до однієї сім`ї є спільність їх проживання, пов`язаність спільним побутом та наявність у них по відношенню один до одного взаємних прав та обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 1-8/99 від 03.06.1999 (рішення № 5-рп/99, справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") визначено, що членами сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші).

У ході розгляду справи встановлено, що відповідно до довідки Антонівської сільської ради від 06.06.2022 №1155 на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно був зареєстрований в с.Нетреба Вараського району Рівненської області та мав наступний склад сім`ї: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - брат, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - сестра (а.с.88).

Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 19.04.2023, Антонівською сільською радою повідомлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований у будинку за адресою: АДРЕСА_1 в період з 15.12.2011 (запис в погосподарській книзі №9 на 2011- 2015 роки, особовий рахунок № НОМЕР_11 ) по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а.з.№30 від 31.05.2022 (запис в погосподарській книзі №16 на 2021 -2025 роки, особовий рахунок № НОМЕР_12 ). На день смерті ОСОБА_3 мав наступний склад сім`ї: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - брат, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - сестра (а.с.126).

Так, судом враховано, що станом на час виникнення спірних правовідносин позивач була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.65)

В свою чергу, загиблий ОСОБА_3 до смерті також був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.88, 126).

З аналізу наведених судом доказів слідує, що позивач та ОСОБА_3 спільно проживали за однією адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

Отже, суд прийшов до висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, згідно з пунктом 2 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022.

Проте, вказаних вище документів, які підтверджують спільне проживання позивача та загиблого ОСОБА_3 та ведення ними спільного господарства, позивачем для відповідача надано не було, що, в свою чергу, виключає протиправність пункту п. 12 рішення, яке оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 6/д від 21.04.2023, про повернення документів позивача на доопрацювання.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що приймаючи пункт 12 рішення, яке оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 6/д від 21.04.2023, про повернення документів позивача на доопрацювання відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Щодо обраного способу захисту позивача, а саме - зобов`язання відповідача призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, згідно з пунктом 2 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, у розмірі 15 000 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Верховний Суд у постанові від 23.12.2021р. у справі № 480/4737/19 та від 08.02.2022р. у справі № 160/6762/21 сформулював висновок, відповідно до якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

Суд також звертає увагу, що Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30.01.2003р. № 3-рп/2003 зазначив, що правосудця за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Засада ефективності захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві знайшла своє безпосереднє закріплення у положеннях КАС України.

Зокрема, вимога ефективності міститься у таких нормах КАС України: частинах першій та другій статті 2 (завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень; у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, розсудливо); частині другій статті 5 (захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень); абзаці 2 частини другої статті 9 (суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень); частині четвертій статті 242 (судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень); частині четвертій статті 245 (у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд).

У постанові від 11.02.2020р. у справі № 0940/2394/18 Верховний Суд сформулював такий висновок: у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання відповідним заявником усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.

Суд зазначив, що такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.

Як вже було зазначено вище по тексту судового рішення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спільно проживали та вели спільне господарство, а отже остання має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно з пунктом п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168. При цьому, на момент прийняття рішення щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 такої грошової допомоги позивачем для відповідача не було надано відповідних доказів спільного проживання та ведення спільного побуту, що, в свою чергу, стало підставою для повернення відповідачем поданих матеріалів на доопрацювання.

Суд констатує, що правомірність дій та рішення (п. 12) відповідача про повернення документів позивача на доопрацювання, а також відсутність на момент розгляду даної адміністративної справи у відповідача матеріалів щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги згідно з пунктом п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, сукупно вказують на відсутність у відповідача можливості повторного розгляду заяви позивача з прийняттям відповідного рішення по суті. Як наслідок, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача з урахуванням його дискреційних повноважень повторно вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, позивач не позбавлений можливості повторно звернутися до відповідача із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги згідно з пунктом п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168.

З урахуванням викладеного вище, у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Водночас, суд зазначає, що за подання адміністративного позову представником позивача ОСОБА_6 було сплачено судовий збір в сумі 1074,00грн. Проте, відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб. Враховуючи до суду звернулася законний представник ОСОБА_1 , то остання звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відтак, для повернення судового збору представнику позивача необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_13 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 (АДРЕСА_3. ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_14)

Повний текст рішення складений 18.07.2023.

Суддя Олег ГРЕСЬКО