Справа № 758/16883/21
Суддя: Лещенко О. В.
Дата ухвалення: 2022-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Лещенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Конончука Д.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріал Логістик» про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по постанови по справі про адміністративне правопорушення від 12.11.2021 серії ВМ № 00001073; вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позову покликається на те, що 26.11.2021 отримала поштою постанову серії ВМ № 00001071 від 12.11.2021 в справі про адміністративне правопорушення, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за допущення 11.11.2021 руху о 21 год. 41 хв. за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин км 62+879 під час використання транспортного засобу MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11,8 % (4,156 т).Повідомила, що є власником автомобіля MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за договором найму від 10.10.2019 передала його в користування ТОВ «Індастріал Логістик» на три роки, тому 11.11.2021 порушення було зафіксоване під час використання автомобіля орендарем, тобто ТОВ «Індастріал Логістик». Крім того, зазначила, що відповідно до отриманих нею від ТОВ «Індастріал Логістик» документів, а саме: товарно-транспортної накладної від 11.11.2021, довідки ПБГ «Ковальська» та витягу з журналу вагів було встановлено відсутність перевищення навантаження на здвоєні осі автомобіля MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 11.11.2021 року. ТОВ «Індастріал Логістик» перевозився сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля, що не дає з достовірністю встановити перевищення вагових обмежень. У зв`язку з чим позивач вважає, що результати вимірювання не можна вважати достовірними. За таких обставин, просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Відповідачем не подано відзив, який би містив заперечення на позов.

Ухвалою суду від 07.12.2022 позовна заява прийнята для розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ст. ст. 159, 162 КАС України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 6 ст. 162 КАС України.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 є власником вантажного автомобільного транспорту марки MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , виданого 27.09.2014 центром ДАІ № 8005.

Судом встановлено, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ № 00001071 від 12.11.2021 року, винесеної старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н.Г., транспортний засіб MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 11.11.2021 о 21.41 год. за адресою М-07 Київ-Ковель-Ягодин км 62+879 відповідальна особа допустила рух з перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 11.8% (5.312 т), за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та на відповідальну особу ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Також дана постанова містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент вчинення правопорушення.

Позивач не погоджується з постановою, зазначає, що перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу допущене не було, вважає, що порушення було зафіксоване системою помилково.

На підтвердження позивач надала копії товарно-транспортної накладної №8435573 від 11.11.2021, довідки ПБГ «Ковальська» №359 від 29.11.2021 року та витягу з журналу вагів ПрАТ «ЗБВ-1». Зазначає, що у день здійснення зважування загальна маса транспортного засобу MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не перевищувала встановленого п.22.5 ПДР обмеження у 40 тон, відповідно до товарно-транспортної накладної вага вантажу становить 16,98 тон, тому згідно технічних характеристик транспортного засобу MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 перевантаження здвоєної вісі, вказане в постанові, неможливе.

Вважає, що з достовірністю встановити перевищення вагових обмежень неможливо, оскільки ТОВ «Індастріал Логістик» перевозився сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля, що не дає з достовірністю встановити перевищення вагових обмежень. У зв`язку з чим позивач вважає, що результати вимірювання не можна вважати достовірними.

Як вбачається з товарно-транспортної накладної від 11.11.2021 № 8435573 транспортний засіб MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював перевезення щебню масою 16 980 кг (16,98 т) з Пензевицького кар`єру до м. Ірпінь.

Частиною другою статті 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Так, згідно з п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з п. 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174, автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Згідно, п.п. 13, 14, 17 цього Порядку під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих. У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року № 512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІ під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує:

1) наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі;

2) відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою;

3) наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;

4) відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи;

5) наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу;

6) наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу;

7) наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

8) наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що відсутність перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, підтверджується товарно-транспортною накладною, оскільки відповідно до абз. 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що однозначно підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей.

Тобто, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Твердження позивача про те, що технічний засіб, який проводив вимірювання, не може достовірно встановлювати перевищення нормативів навантаження, суд відхиляє як такі, що ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються жодними доказами. При цьому, оскаржувана постанова містить відомості про масу перевищення вагової норми та її відсоток, визначений з урахуванням похибки, та посилання на нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги, визначені п. 22.5 ПДР України, а також відомості про марку, модель, номерний знак транспортного засобу, відповідальну особу.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до договору найму (оренди) автомобіля від 10.10.2019 (посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бровченко М.О.) між ОСОБА_1 та ТОВ «Індастріал Логістик» транспортний засіб MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було передано в користування ТОВ «Індастріал Логістик» строком на три роки. Таким чином, порушення 11.11.2021 було зафіксоване під час використання автомобіля орендарем, тобто ТОВ «Індастріал Логістик».

Згідно з ч.1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, несе відповідальна особа (особа за якою зареєстровано транспортний засіб) або належний користувач транспортного засобу, який внесений до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами.

Змістом права власності в розумінні ст.317 ЦК України є право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 761 ЦК України передбачено, що власник речі має право передавати своє майно у найм (оренду) іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Статтею 799 ЦК України визначено, що договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже, суд вважає доведеною ту обставину, що ОСОБА_1 як власник транспортного засобу MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , передала його в оренду ТОВ «Індастріал Логістик».

Так, у день вчинення адміністративного правопорушення транспортний засіб MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у користуванні ОСОБА_1 не перебував, оскільки перебував в користуванні ТОВ «Індастріал Логістик».

Отже, належним користувачем транспортного засобу MAN TGA 35.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент вчинення адміністративного правопорушення була уповноважена особа ТОВ «Індастріал Логістик».

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу регулюється Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 №1197.

Згідно з п.п.3 п.2 Порядку № 1197 належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним.

Відповідно до п.п.2 п.3 вищезазначеного Порядку, підставою внесення до Реєстру відомостей про належного користувача, є: визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем.

Згідно з п.24 Порядку № 1197 внесення до Реєстру відомостей про належного користувача - працівника, визначеного керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою уповноваженого в установленому законодавством порядку представника юридичної особи або належного користувача.

Отже, обов`язок внесення відомостей про належного користувача до Єдиного державного реєстру транспортних засобів покладається на представника юридичної особи користувача.

Таким чином, перевізник, якому ОСОБА_1 передала в оренду транспортний засіб, зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача. Невиконання ним цього обов`язку не є підставою для притягнення власника транспортного засобу до адміністративної відповідальності.

Суд повторно відмічає, що відповідачем у справі не подано відзиву та доказів на обґрунтування наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З іншого боку, рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене, відсутність достатніх доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, враховуючи що обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо), не доведення суб`єктом владних повноважень правомірності своїх дій та законності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Окрім цього, суд звертає увагу, що у оскаржуваній постанові відсутні посилання на конкретні пункти, абзаци нормативно-правового акту, що порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за встановленої відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З цієї ж підстави справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі не доведення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд скасовує оскаржувану постанову у справі про вчинення адміністративного правопорушення та закриває провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00001071 від 12.11.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП підлягає скасуванню, а відтак адміністративний позов слід задовольнити.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1816,00 грн необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, відповідно до приписів ст. 139 КАС.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 243, 246, 271, 272, 286 КАС, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріал Логістик», про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ВМ № 00001071 від 12.11.2021 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, винесену старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Колєснік Н.Г., про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. на ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: 01135, м. Київ проспект Перемоги, буд. 14;

- третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Індастріал Логістик», , місцезнаходження: 04123, м. Київ, вул. Западинська, буд. 5, оф. 002.

Повне судове рішення складено 29 грудня 2022 року.

Суддя О. В. Лещенко