Справа № 461/5200/23
Суддя: Мироненко Л. Д.
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/5200/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова, у складі:

головуючого судді Мироненко Л.Д.,

при секретарі судового засідання Хоміщак Н.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги.

Позивач звернулась до суду з вказаним адміністративним позовом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 16 червня 2023 року інспектором з паркування відносно неї було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за зупинку транспортного засобу за адресою: м. Львів, пл. Галицького Данила,3 в зоні дії знаку «зупинку заборонено». Позивач вважає таку постанову протиправною, оскільки на ділянці дороги, де вона здійснила зупинку, будь-які обмежувальні знаки щодо заборони зупинки транспортних засобів відсутні, не встановлені, та не зазначені, що спростовує вчинення нею вказаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, просила суд постанову серії РАП № від 16 червня 2023 року про накладення адміністративного стягнення скасувати, а провадження у справі закрити.

Рух справи в суді.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова, від 03 липня 2023 року, було відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позиція сторін по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач по справі будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив, відзиву, заперечення на позовну заяву до суду надано не було.

Неявка відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, відповідно до вимог ст. 205 КАС України не є перешкодою для розгляду справи, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, враховуючи також те, що поважних причин неявки в судове засідання відповідачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

ст. 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП полягає в перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушенні вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненаданні переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушенні встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу або необережності.

Суб`єктом правопорушення може бути лише водій транспортного засобу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють Правила дорожнього руху (далі; ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Знак 3.34 ПДР забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом було встановлено, що 16 червня 2023 р інспектором з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу контролю та адміністрування у сфері паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Шпаковою Тамарою Миколаївною винесено стосовно ОСОБА_1 постанову серії РАП № до повідомлення серії ЛВ № 00396322 від 21 травня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП України. Як вбачається з вказаної постанови, позивач 21 травня 2023 року о 12 год. 34 хв. здійснила зупинку транспортного засобу Citroen C4, д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Львів, пл. Д. Галицького, 3, чим порушила вимоги п. 3.34 розділу 33 Правил дорожнього руху, тобто здійснила зупинку в зоні дії знаку «Зупинку заборонено». Вказаною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 340 грн.

Мотиви прийняття рішення судом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху. Так, єдиними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху, а також фото, які здійснені інспектором з паркування та на яких зафіксовано автомобіль Citroen C4, д.н.з. НОМЕР_1 з різних ракурсів, однак на зазначених фото будь-які обмежувальні дорожні знаки відсутні.

Згідно з п. 24 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності. Крім того, зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що відповідачем не спростовано доводи позивача, що він не порушував Правил дорожнього руху, зокрема не надано належних та допустимих доказів на доведення правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому суд дійшов висновку, що притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, дані постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не підтверджені жодним належним та допустимим доказами, а наявні в матеріалах справи та досліджені судом фото із зазначеного в постанові місця адміністративного правопорушення жодним чином не доводять винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відтак, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність постанови у справі про адміністративне правопорушення, про недоведеність інспектором з паркування наявності вини ОСОБА_1 та про необхідність скасування такої постанови.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами п. 3 п. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

А відтак, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, судові витрати на користь позивача та розмір сплаченого позивачем за постановою про адміністративне правопорушення штрафу.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 121, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов, - задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 16.06.2023 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення..

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради ( пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 536 грн. 80 коп.

Повний текст рішення виготовлено 17 липня 2023 року

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мироненко Л.Д.