Справа № 460/12167/23
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви в частині позовних вимог
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., після одержання позовної заяви:
Головне управління ДПС у Рівненській області
доПриватного підприємства "Импульс"
про стягнення податкового боргу, накладення арешту на кошти у банках,
До Рівненського окружного адміністративного суду звернулося з позовом Головне управління ДПС у Рівненській області до Приватного підприємства "Импульс" про стягнення податкового боргу, накладення арешту на кошти у банках.
Ухвалою судді від 24.05.2023 позовна заява залишалася без руху. Головному управлінню ДПС у Рівненській області встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду документа про сплату судового збору в сумі 2684,00 грн.
01.06.2023 від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшло клопотання, у якому позивач просить врахувати, що податкові органи звільнені від сплати судового збору відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці розгляд такого клопотання здійснено судом 18.07.2023.
Суд звертає увагу представника позивача, що відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Зазначена норма містить вичерпний перелік випадків, за яких центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи звільняються від сплати судового збору.
Таким чином, податковий орган звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях лише в частині стягнення сум податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Водночас, предметом судового розгляду в цій справі є, зокрема, накладення арешту на кошти на рахунках відповідача.
Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Зі змісту наведеної правової норми слідує, що накладення арешту на кошти - це захід спонукання платника податків до погашення податкового боргу, який передує стягненню податкового боргу у разі якщо в такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Крім того, суд зауважує, що Податковий кодекс України розмежовує підстави звернення податкового органу до суду та надає йому право звертатися до суду з позовом, зокрема: щодо стягнення в дохід держави коштів, отриманих за нікчемними договорами (пп.20.1.30 п.20.1 ст.20); щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень (пп.20.1.31 п.20.1 ст.20); якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом (пп.20.1.32 п.20.1 ст.20); щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу (пп.20.1.33 п.20.1 ст.20); щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп.20.1.34 п.20.1 ст.20); щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (пп.20.1.34-1 п.20.1 ст.20) тощо.
Отже накладення арешту на кошти платника податків на його рахунках не є тотожним стягненню податкового боргу, а тому в розумінні п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" податковий орган не звільнений від сплати судового збору за пред`явлення до суду позову про застосування арешту коштів на рахунках платника податків.
Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 8 КАС України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України" принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
З урахуванням наведеного, доводи позивача не можуть бути враховані судом як підстава для звільнення податкового органу від сплати судового збору за пред`явлення позову в частині позовних вимог про накладення арешту на кошти у банках.
Станом на 18.07.2023 Головним управлінням ДПС у Рівненській області не подано суду документа про сплату судового збору в сумі 2684,00 грн, а відтак не усунуто недоліки, що зазначені в ухвалі від 24.05.2023.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин, позов в частині позовних вимог про накладення арешту на кошти у банках слід повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 169 КАС України).
Керуючись статтями 169, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Відмовити Головному управлінню ДПС у Рівненській області в задоволенні клопотання про усунення недоліків позовної заяви в частині позовних вимог про накладення арешту на кошти у банках.
Позовну заяву в частині позовних вимог про накладення арешту на кошти у банках повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу складено 18 липня 2023 року.

Суддя Н.О. Дорошенко