Справа № 160/9018/23
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2023 рокуСправа № 160/9018/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 01.05.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла, сформована 29.04.2023 у системі «Електронний суд» представником Андруховим Дмитром Григоровичем, позовна заява ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про:
- визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України щодо ненарахування та невиплати на користь майора внутрішньої служби, старшого інспектора Павлоградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Олексенко Ірини Анатоліївни додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 31.05.2022 відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168 (у редакції Постанови від 24.03.2022);
- зобов`язання Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України нарахувати та виплатити на користь майора внутрішньої служби, старшого інспектора Павлоградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Олексенко Ірини Анатоліївни додаткову винагороду за період з 24.02.2022 по 31.05.2022 відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168 (у редакції Постанови від 24.03.2022).
2. Ухвалою суду від 09.05.2023 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строки для подання заяв по суті спору, витребувано пояснення та докази.
3. Позовна заява та ухвала суду від 09.05.2023 доставлені до електронного кабінету відповідача в системі «Електронний суд» 01.05.2023 та 09.05.2023 відповідно, що підтверджено довідками, долученими до матеріалів справи.
5. Дніпропетровська область відносилась у період з 24.02.2022 по 31.05.2022 до території на якій надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», що є загальновідомим фактом та не потребує доказування.
6. Згідно пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (Соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України), на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
7. Враховуючи положення пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію», позивач, як службовець Державної кримінально-виконавчої служби України(старший лейтенант внутрішньої служби) несла службу в розумінні Закону України «Про Національну поліцію».
8. Окрім цього не маємо змоги навести розрахунок загальної суми заборгованості по виплаті додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 31.05.2022, оскільки відповідач не виплатив та не нараховував додаткову винагороду позивачу.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
9. Відповідач заяв по суті спору не надав.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з записом від 01.02.2013 у трудовій книжці, здійсненим Державною кримінально-виконавчою службою України, прийнята на службу, та на час спірних правовідносин проходила службу у спеціальному званні майор внутрішньої служби на посаді старшого інспектора Павлоградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
12. Відповідно до частин першої та другої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 року № 2713-IV держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
13. Частиною першою статті 24 Закону № 2713-IV передбачено, що фінансування діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел, передбачених законом. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом, надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.
15. Пунктом 3 розділу І Порядку № 925/5 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
16. Абзацом першим пункту 4 розділу І Порядку № 925/5 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які: займають штатні посади в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управліннях з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, органах пробації, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, воєнізованих формуваннях, навчальних закладах та закладах охорони здоров`я, на підприємствах установ виконання покарань, інших підприємствах, в установах і організаціях, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
17. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
18. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022.
19. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022.
20. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022.
21. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022.
22. На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), в яку неодноразово внесені зміни.
23. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми є-Підтримка» затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми є-Підтримка.
24. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 213-р від 11.03.2022 внесені зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022 та доповнено його позицією "Дніпропетровська область".
VІ. ОЦІНКА СУДУ
щодо додаткової винагороди
26. Відповідач, надаючи відповідь на звернення позивача, зазначає про нерозповсюдження дії Постанови № 168 на позивача, відсутність умов для нарахування та виплати такої додаткової винагороди, звертає увагу, що необхідно виокремлювати «несення служби» від «проходження служби», оскільки вказані поняття не є тотожними, зазначає, про незалучення позивача до завдань, передбачених Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
27. Судом встановлено, що позивач з прийнята на службу у Державній кримінально-виконавчій службі України та у спірний період проходила службу у спеціальному званні начальницького складу - майор внутрішньої служби на посаді старшого інспектора Павлоградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.
28. Наказом Міністерства юстиції України від 08.12.2020 № 4242/5 затверджено «Положення про Державну установу Центр пробації», відповідно до якого Державна установа Центр пробації є неприбутковою державною установою, що створена для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України з питань пробації і безпосереднього спрямування та координації діяльності уповноважених органів з питань пробації, що належить до сфери управління Мінюсту.
29. Відповідно до статті 19 Закону України «Про пробацію» права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та цим Законом.
30. Згідно із частинами 1, 2 статті 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).
31. Служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
32. Пунктом 3 розділу І Порядку № 925/5 визначено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
33. Абзацом першим пункту 4 розділу І Порядку № 925/5 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що грошове забезпечення виплачується особам рядового і начальницького складу, які: займають штатні посади в Департаменті з питань виконання кримінальних покарань, міжрегіональних управліннях з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, органах пробації, установах виконання покарань, слідчих ізоляторах, воєнізованих формуваннях, навчальних закладах та закладах охорони здоров`я, на підприємствах установ виконання покарань, інших підприємствах, в установах і організаціях, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
34. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дія якого в подальшому продовжувалась, у тому числі воєнний стан був введений у період спірних правовідносин.
36. У подальшому до Постанови № 168 вносились зміни.
37. Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.202, яка набрала чинності 24.03.2022 та застосовується з 24.02.2022, доповнено абзац перший пункту 1 Постанови № 168 після слів «та поліцейським» словами «, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка».
38. Таким чином, пункт 1 Постанови № 168 у вищевказаній редакції стосується осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу як в органах Служби, так і в установах зазначеної Служби.
39. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022 «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми єПідтримка» затверджено Перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка згідно з додатком.
40. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 213-р від 11.03.2022 внесено зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204, та доповнено його після позиції Волинська область позицією Дніпропетровська область.
41. Постановою Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022, яка набрала чинності 08.07.2022 та застосовується з 01.06.2022, внесено такі зміни до пункту 1 Постанови № 168 в абзаці першому: слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова «щомісячно» доповнено словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)».
42. Таким чином, на період дії воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-І, який в подальшому було продовжено, співробітникам Державної кримінально-виконавчої служби, в тому числі позивачу, який несе службу в установі Служби, розташований на відповідній території, Постановою № 168 передбачена виплата додаткової винагороди.
43. З огляду на викладене, з урахуванням наведених правових норм та встановлених обставин справи, позивач мала право на отримання додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 у період з 11.03.2022 по 31.05.2022, оскільки 11.03.2022 розпорядженням Кабінету Міністрів України № 213-р від 11.03.2022 внесено зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України № 204-р від 06.03.2022 та доповнено його позицією Дніпропетровська область.
44. Таким чином, доводи позивача про наявність підстав для виплати додаткової винагороди за період з 24.02.2022 до 10.03.2022 включно, суд вважає необґрунтованими, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у цій частині.
46. Тільки 01.07.2022 Постановою № 754 внесено зміни до пункту 1 Постанови № 168, та в абзаці першому після слова «щомісячно» пункт 1 доповнено словами «(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)». Отже, Постанова № 754 від 01.07.2022 про внесення змін до пункту 1 Постанови № 168 стосовно пропорційної виплати додаткової винагороди особам, що проходять службу в установах кримінально-виконавчої служби, застосовується з 01.06.2022.
47. За таких обставин, у спірних відносинах (період з 11.03.2022 по 31.05.2022) підлягає застосуванню Постанова № 168 у редакції, яка діяла у період спірних відносин.
48. Щодо доводів відповідача, згідно з якими під «несенням служби» слід розуміти лише несення служби в нічний час, виконання завдань в складі оперативної групи, несення вахти, перебування на блокпостах, тощо, оскільки лише вказані види несення служби вказують на особливий характер служби, суд зазначає, що законодавство не містить визначення терміну «несення служби» відмінного від загального поняття проходження служби.
49. Окремі норми «Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5, не свідчать про наявність такого розмежування понять, а лише вказують, що Порядок визначає різні розміри та порядки обрахунку оплати праці за різні форми несення служби.
50. Крім того, відповідно до приписів Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу», служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
52. Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, наведеними в обґрунтування позовних вимог щодо невиплати сум додаткової винагороди.
53. Щодо доводів відповідача про нерозповсюдження на позивача дії Постанови № 168 та те, що характер виконуваної позивачем роботи не передбачає призначення позивачеві додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, суд зазначає, що положення пункту такої постанови 1 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, не містять застережень щодо призначення додаткової допомоги виключно особам, які залучені до виконання завдань, передбачених Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), або особам, які несуть службу у складі наряду чергової частини, блокпосту, оперативно-пошукової групи, групи швидкого реагування; несуть службу у нічний час: несуть гарнізовану та вартову службу, тощо.
54. Щодо обмеження цільових бюджетних асигнувань для здійснення виплат додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень не може посилатись на відсутність бюджетних асигнувань, як на підставу не виплати додаткової винагороди, передбаченої чинним на час вирішення спору підзаконним нормативно-правовим актом, чим в цьому випадку є Постанова № 168.
55. Доводи відповідача щодо відсутності підтвердження, що позивач залучався до несення служби, суд вважає помилковими, оскільки Постановою № 168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) не визначено відповідних умов для отримання виплати працівникам Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби.
щодо строку звернення до суду
57. Як неодноразово зазначав Верховний Суд, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
58. Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України.
59. Фактично порушення прав позивача відбулось до 19.07.2022, тобто до дати внесення змін до статті 233 КЗпП України щодо застосування строку звернення до суду у спорах про оплату праці.
60. У заявленому спорі суд вважає правомірним застосування частини другої статті 233 КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, згідно з якою, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
61. Так, відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
62. Однак, частина четверта статті 3 КАС України встановлює виключення з вищенаведеного правила, зазначаючи, що закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
63. Крім того, частиною другою цієї статті (в редакції, яка набула чинності з 19 липня 2022 року) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
64. Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.
65. Оскільки право на виплату у належному розмірі сум додаткової винагороди виникло до 19.07.2022, тобто до внесення змін у статтю 233 КЗпП України, а після вказаної дати відповідно до пункту 1 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, враховуючи, що позов подано під час дії карантину, суд вважає, що строк звернення до суду із цим позовом не пропущено.
66. Застосування судом статті 122 КАС України, статті 233 КЗпП України з урахуванням пункту першого глави XIX вказаного Кодексу, відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 27.04.2023 у справі № 300/4201/22, від 04.05.2023 у справі № 560/3294/22.
щодо судового збору
67. Позивач просить покласти на відповідача витрати на сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення такого клопотання, оскільки у розглянутому випадку заявлено спір щодо виплати додаткової винагороди, який підпадає під категорію спору про стягнення заробітної плати, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання позивача сплатити судовий збір. Правомірність висновку про відсутність судового збору за звернення з позовом щодо стягнення заробітної плати (грошового забезпечення), не поєднаного з вимогою про поновлення на посаді, підтверджена Верховним Судом у постанові від 08.02.2023 у справі № 430/9834/22.
68. Таким чином, судовий збір є помилково сплаченим та може бути повернутий за ініціативою позивача згідно з пунктом 5 «Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
69. З аналізу матеріалів справи, наведених норм права, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
71. Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд, -
75. В іншій частині позовних вимог відмовити.
76. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба