Справа № 454/1306/22
Суддя: Адамович М. Я.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/1306/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Адамович М. Я.

за участю секретаря: Калиш В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м.Сокаль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з даним позовом та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо нього та закрити провадження у справі.

Свої вимоги мотивує наступним.

23.02.2022р. йому стало відомо про те, що у Радехівському районному відділі Державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження з виконання постанови про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено стягнення за те, що він 17.09.2021р. керував автомобілем, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. 03.06.2022р. він ознайомився з оскаржуваною постановою.

Він не погоджується з даною постановою, оскільки у вказаний в постанові час та місці даним автомобілем керувала його дружина.

Представник відповідача відзив на позов не подав.

На підставі ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

В позовній заяві позивач клопотав про поновлення строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, покликаючись на отримання оскаржуваної постанови 03.06.2022р. від державного виконавця.

Частиною першою статті 121 КАС передбачена можливість поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Так, з відповіді від 03.06.2022р. встановлено, що таку надано представнику позивача - адвоката Семенюк Р.А., до якої долучено копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію постанови №БАВ470215.

Зазначені обставини підтверджують про поважність пропуску позивачем десятиденного строку оскарження постанови щодо нього, а тому такий підлягає поновленню.

Виходячи із змісту частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року№ 580-VIII.

Згідно копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 17.09.2021р., на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400грн. за те, що він 17.09.2021р. близько 21.15год. н автодорозі сполучення с.Бендюга - с.Поториця керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами рішенням суду від 21.07.2021р., чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України.

В розділі 2 Правил дорожнього руху України, закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 Правил дорожнього руху України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 Правил дорожнього руху України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України "Про дорожній рух").

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 Правил дорожнього руху України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною четвертою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, у випадку відсутності чи будучи позбавленим права керування транспортними засобами, така особа не може керувати транспортним засобом.

Згідно оскаржуваної постанови, позивач керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

На спростування своєї вини позивач навів обставини, які спростовують вчинення ним правопорушення, зазначеного у вищевказаній постанові та заперечив інкриміновані йому порушення Правил дорожнього руху України.

Так, останній вказав, що не керував транспортним засобом 17.09.2021р. близько 21.15год. та не ставив особистого підпису в оскаржуваній постанові.

Однак, в постанові про накладення адміністративного стягнення вказано всі особисті дані позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дана постанова містить особистий підпис від його імені, що свідчить про те, що його особу було встановлено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та він підтвердив вказані про нього відомості.

На підтвердження вказаних в позовній заяві обставин позивач не надав суду жодних доказів його перебування в іншому місці, а також того, що вказаний в постанові підпис виконаний не ним.

Тому, суд розцінює вказані позивачем обставини, як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

За таких підстав, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.5, 19, 241-245, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Клопотання представника позивача - адвоката Семенюк Романа Андрійовича задовольнити.

Поновити строк оскарження постанови серії БАВ №470215 від 17.09.2021р. по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.246 КАС України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.250 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: с.Корчин Червоноградський район, Львівська область.

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, , місцезнаходження: пл.Генерала Григоренка,3, м.Львів.

Головуючий: М. Я. Адамович