Справа № 160/10083/23
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
11 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з вимогами:
- визнати дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) щодо відмови у задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 10.04.2023 року стосовно звільнення його з військової служби згідно з пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно висновку ЛКК» (лікарсько-консультативна комісія) КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Амбулаторія ЗПСМ № 1 про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за № 055 від 08.02.2023 року за формою № 080-4/о, хворіє на хвороби зазначені за кодом за МКХ-10, а саме: T91 M42 M51 I67.8, та потребує постійного догляду (сторонньої допомоги у зв`язку із обмеженням можливості пересування та самообслуговування), викладеному у рішенні про розгляд рапорту щодо звільнення № 6/31/9/1-1169 від 28.04.2023 року протиправними та скасувати рішенні про відмову у задоволенні рапорту № 6/31/9/1-1169 від 28.04.2023 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 10.04.2023 року стосовно звільнення його з військової служби згідно з пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно висновку ЛКК (лікарсько-консультативна комісія) КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія ЗПСМ № 1 за № 055 від 08.02.2023 року за формою № 080-4/о, з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач безпідставно відмовив у задоволенні рапорту від 10.04.2023 року стосовно звільнення його з військової служби згідно з підпунктом "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком, що підтверджується відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я так і догляду за батьком дружини, який є особою з інвалідністю 2 групи в наслідок загального захворювання і потребує як догляду дружиною позивача так і самим позивачем.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за контрактом з 20.01.2021 року.
10.04.2023 року позивач через відділення Укрпошти, направив рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення останнього з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку із тим, що його батько, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно висновку ЛКК (лікарсько-консультативна комісія) КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія ЗПСМ № 1 про наявність порушень функцій організму через які невиліковні хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за № 055 від 08.02.2023 року за формою № 080-4/о, хворіє на хвороби зазначені за кодом МКХ-10, а саме: T91 M42 M51 I67.8, та потребує постійного догляду (сторонньої допомоги у зв`язку із обмеженням можливості пересування та самообслуговування), а тобто потребує його, як сина догляду.
До вказаного рапорту були долучені копії підтверджуючих документів, а саме: паспорт та РНОКПП позивача; військове посвіжчення НОМЕР_3 ; свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 ; паспорт та РНОКПП батька - ОСОБА_2 ; висновком ЛКК (лікарсько-консультативна комісія) КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія ЗПСМ № 1 за № 055 від 08.02.2023 року; паспорт та РНОКПП дружини - ОСОБА_3 ; свідоцтво про шлюб позивача та дружини НОМЕР_5 ; свідоцтво про народження дружини НОМЕР_6 ; паспорт та РНОКПП батька дружини - ОСОБА_4 ; довідка МСЕК серія 12ААГ за № 179550 від 16.02.2023 року.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України своїм листом № 6/31/9/1-1169 від 28.04.2023 року за підписом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_5 надала відповідь, шляхом направлення поштовою кореспонденцією на поштову адресу позивача в якій зазначено, що: - "Відповідно до даних, що містяться у висновку лікарсько-консультативної комісії № 055 від 08.02.2023 року щодо захворювання батька ОСОБА_2 , в пункті 6 не вказано (не підкреслено) рекомендовані хворому соціальні послуги, виходячи з викладеного неможливо встановити чи потребує батько позивача постійного догляду. Відповідно до даних що містяться у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 179550 від 16.02.2023 щодо встановлення другої групи інвалідності тестю ОСОБА_4 , в пунктах 12, 13 не вказано чи потребує тесть позивача постійного догляд. Зазначено, що в поданих до рапорту копіях документів не міститься інформація щодо наявності чи відсутності інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за особами що такого догляду потребують. Виходячи із змісту наданих копій документів, наявні у позивача сімейні обставини не відповідають підставам для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації що встановлені пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Також повідомлено, що до військової частини подаються оригінали документів, що підтверджують сімейні обставини, або нотаріально завірені копії".
Не погодившись з вищезазначеною відмовою позивач був вимушений звернутись за захистом порушених прав до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
При вирішені спору суд виходить із того, що Закон України "Про військову службу і військовий обов`язок" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Пунктом 6 ст. 2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Як зазначалось вище, ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
В той же час, позивач виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та направив 10.04.2023 року через відділення Укрпошти, рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії Українирапорт про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим своїм батьком та батьком дружини який є особою з інвалідністю 2 групи в наслідок загального захворювання, що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії закладу охорони здоров`я.
До вказаного рапорту були долучені копії підтверджуючих документів, а саме: паспорт та РНОКПП позивача; військове посвіжчення НОМЕР_3 ; свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 ; паспорт та РНОКПП батька - ОСОБА_2 ; висновком ЛКК (лікарсько-консультативна комісія) КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія ЗПСМ № 1 за № 055 від 08.02.2023 року; паспорт та РНОКПП дружини - ОСОБА_3 ; свідоцтво про шлюб позивача та дружини НОМЕР_5 ; свідоцтво про народження дружини НОМЕР_6 ; паспорт та РНОКПП батька дружини - ОСОБА_4 ; довідка МСЕК серія 12ААГ за № 179550 від 16.02.2023 року.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України своїм листом № 6/31/9/1-1169 від 28.04.2023 року за підписом командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_5 надала відповідь, шляхом направлення поштовою кореспонденцією на поштову адресу позивача в якій зазначено, що: - "Відповідно до даних, що містяться у висновку лікарсько-консультативної комісії № 055 від 08.02.2023 року щодо захворювання батька ОСОБА_2 , в пункті 6 не вказано (не підкреслено) рекомендовані хворому соціальні послуги, виходячи з викладеного неможливо встановити чи потребує батько позивача постійного догляду. Відповідно до даних що містяться у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 179550 від 16.02.2023 щодо встановлення другої групи інвалідності тестю ОСОБА_4 , в пунктах 12, 13 не вказано чи потребує тесть позивача постійного догляд. Зазначено, що в поданих до рапорту копіях документів не міститься інформація щодо наявності чи відсутності інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за особами що такого догляду потребують. Виходячи із змісту наданих копій документів, наявні у позивача сімейні обставини не відповідають підставам для звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації що встановлені пунктом 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Також повідомлено, що до військової частини подаються оригінали документів, що підтверджують сімейні обставини, або нотаріально завірені копії".
Так, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок".
Відповідно до пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком позивача - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_7 від 03.02.2023 року.
У свою чергу, відповідно до висновку ЛКК (лікарсько-консультативна комісія) КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія ЗПСМ № 1 за № 055 від 08.02.2023 року про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі а формою № 080-4/о встановлено у ОСОБА_2 захворювання, що викликає порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі зазначені за кодом МКХ-10, а саме: T91 M42 M51 I67.8.
Наказом МОЗ України «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» 09.03.2021 № 407, затверджено форму первинної облікової документації № 080-4/о. "Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» та інструкцію щодо її заповнення".
Таким чином суд вважає, що що саме такий медичний висновок ЛКК (лікарсько-консультативна комісія) КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія ЗПСМ № 1 про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за № 055 від 08.02.2023 року за формою № 080-4/о є підтвердженням того, що батько позивача - ОСОБА_2 , за станом здоров`я не здатний до самообслуговування, а тому твердження відповідача в листі № 6/31/9/1-1169 від 28.04.2023 року проте, що в пункті 6 не вказано (не підкреслено) рекомендовані хворому соціальні послуги судом відхиляються.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 з військової служби за пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки його батько ОСОБА_2 хворіє на хвороби та потребує постійного догляду (сторонньої допомоги у зв`язку із обмеженням можливості пересування та самообслуговування).
Разом з тим, посилання позивача як на підставу для звільнення з військової служби на те, що у нього є тесть (батько його дружини), а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є особою з інвалідністю 2 групи в наслідок загального захворювання, та потребує як догляду дружини так і позивача суд вважає безпідставним, тому що доглядати за вказаною особою має можливість дружина позивача ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 7 статті 26 Закону №2232-ХІІ звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Пунктом 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом президента України №1153/2008 від 10.12.2008 передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Суд відмічає, що подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті. Лише у разі неприйняття, нерозгляду чи незадоволення рапорту, він подається непрямому, старшому командиру із поясненням причин такої подачі. І так до посадової особи, яка наділена правом звільнення підлеглого військовослужбовця зі служби чи скасування рішень попередніх командирів.
Суд зазначає, що, згідно з пунктом 225 Положення, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Згідно з абзацом тринадцятим п. 14.10 Розділу ХІV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 170 від 10.04.2009 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.
З системного аналізу вказаних норм права суд дійшов висновку, що наслідком написання рапорту військовослужбовця про звільнення з військової служби є наказ по особовому складу про звільнення з військової служби чи відмова у задоволенні рапорту.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази на підтвердження правомірності дій та докази, долучені в обґрунтування позову, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову відповідно до вищенаведених мотивів.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 10.04.2023 року стосовно звільнення його з військової служби згідно з пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно висновку ЛКК (лікарсько-консультативна комісія) КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія ЗПСМ № 1 за № 055 від 08.02.2023 року за формою № 080-4/о, з урахуванням висновків суду.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то підстави для розподілу судових витрат відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ПН НОМЕР_8 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Визнати дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) щодо відмови у задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 10.04.2023 року стосовно звільнення його з військової служби згідно з пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно висновку ЛКК» (лікарсько-консультативна комісія) КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Амбулаторія ЗПСМ № 1 про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі за № 055 від 08.02.2023 року за формою № 080-4/о, хворіє на хвороби зазначені за кодом за МКХ-10, а саме: T91 M42 M51 I67.8, та потребує постійного догляду (сторонньої допомоги у зв`язку із обмеженням можливості пересування та самообслуговування), викладеному у рішенні про розгляд рапорту щодо звільнення № 6/31/9/1-1169 від 28.04.2023 року протиправними.
Скасувати рішенні Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про відмову у задоволенні рапорту № 6/31/9/1-1169 від 28.04.2023 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 10.04.2023 року стосовно звільнення його з військової служби згідно з пп. «г» п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно висновку ЛКК (лікарсько-консультативна комісія) КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Амбулаторія ЗПСМ № 1 за № 055 від 08.02.2023 року за формою № 080-4/о, з урахуванням висновків суду.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 17 липня 2023 року.

Суддя Е.О. Юрков