Справа № 320/22990/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні доказів

18 липня 2023 року м. Київ № 320/22990/23

Київський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в особі голови ВКДКА Сергія Валентиновича Вилкова

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в особі голови ВКДКА Сергія Валентиновича Вилкова, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення (наказу, доручення) ВКДКА в особі голови ВКДКА Сергія Вилкова «щодо скерування скарги про дисциплінарний проступок адвоката Вадима Хабібулліна (КДКА Київської області) до КДКА іншого регіону (КДКА Закарпатської області), тобто протиправної зміни підсудності, зміна якої з Київської на Закарпатську область, яка не найбільш територіально наближена, відбулася без врахування Положення та Регламенту ВКДКА, Європейської конвенції, практики Європейського суду та порушень під час виконання своїх функцій ВКДКА як належного суду, встановлених законом у розумінні ст. 6 Європейської конвенції як квазісудового органу в системі адвокатури за аналогією з ч. 2 ст. 29 КАСУ щодо передачі справи на розгляд іншому суду, що найбільш територіально наближений».

Позивачем подано до суду заяву про забезпечення доказів, в якій позивач просить суд витребувати рішення ВКДКА в особі голови ВКДКА Сергія Валентиновича Вилкова «щодо скерування скарги про дисциплінарний проступок адвоката Вадима Хабібулліна (КДКА Київської області) до КДКА іншого регіону (КДКА Закарпатської області).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 суд призначив судове засідання для розгляду заяви про забезпечення доказів ОСОБА_1 на 18.07.2023.

На адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про розгляд заяви позивача про забезпечення доказів в порядку письмового провадження.

Також від представника відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про забезпечення доказів, в яких зазначено про те, що заявлена позивачем заява не містить обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Додатково відповідач вказав, що позивач безпідставно вважає, що витребувані ним докази знаходяться у ВКДКА, оскільки Голова ВКДКА відповідно до пунктів 2.3.17, 2.3.18 Регламенту Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 78 від 4-5 липня 2014 року, зі змінами (далі - Регламент ВКДКА) відповідним листом, у випадках передбачених Регламентом ВКДКА, скеровує для розгляду скарги до КДКА іншого регіону. Так, відповідно до п. 2.3.17 Регламенту ВКДКА Голова ВКДКА скеровує: заяву (скаргу) про дисциплінарний проступок адвоката до КДКА іншого регіону у разі задоволення відводу (самовідводу) більшості членів дисциплінарної палати КДКА, що має розглядати скаргу; матеріали кваліфікаційної справи до КДКА іншого регіону у разі задоволення відводу члена (членів) кваліфікаційної палати КДКА та за відсутності кворуму. Відповідно до п.2.3.18 Регламенту ВКДКА Голова ВКДКА скеровує для розгляду до КДКА скарги, що надійшли стосовно осіб, визначених статтею 66 Правил адвокатської етики, а також у разі, якщо регіональна КДКА не сформована, або у разі відсутності за будь-яких причин кворуму на засіданнях КДКА (палати) регіону.

На думку представника відповідача помилковими є доводи позивача про те, що скерування Головою ВКДКА заяв (скарг) до КДКА іншого регіону є рішенням ВКДКА. Так, ВКДКА, відповідно до ч.1 та 6 статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є колегіальним органом, завданням якого є розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури. Рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймаються шляхом голосування більшістю голосів від загальної кількості членів комісії.

З огляду на викладене представник відповідача просить заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернути заявнику без розгляду на підставі ч.2 ст. 167 КАС України, як таку, що є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду заяви про забезпечення доказів, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду заяви не надав.

Відповідно до частин першої та другої статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Згідно з частиною третьою статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка осіб, які можуть отримати статус учасників справі не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене, протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 суд ухвалив здійснювати подальший розгляд заяви про забезпечення доказів у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною першою статті 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Частиною першою статті 115 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Відповідно до частини першої статті 116 Кодексу адміністративного судочинства України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

За змістом наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Так, механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Аналізуючи наведені положення КАС України Велика Палата Верховного Суду зауважила, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Такий правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 11.03.2020 у справі № 9901/608/19 та від 03.07.2019 справі № 9901/845/18.

У заяві про забезпечення доказів позивач просить суд вжити заходи забезпечення доказів шляхом витребування від відповідача: рішення ВКДКА в особі голови ВКДКА Сергія Валентиновича Вилкова «щодо скерування скарги про дисциплінарний проступок адвоката Вадима Хабібулліна (КДКА Київської області) до КДКА іншого регіону (КДКА Закарпатської області).

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов висновку про те, що позивачем не наведено та не підтверджено наявність обставин, з якими закон пов`язує необхідність вжиття заходів забезпечення доказів (наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим), суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення доказів.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивач має право звернутись до суду із заявою про витребування відповідних доказів у порядку частини першої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За таких обставин, враховуючи не підтвердження заявником наявності обставин, з якими закон пов`язує необхідність вжиття заходів забезпечення доказів, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

При цьому, відсутні підстави для повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів на підставі статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 114, 117, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Панова Г. В.