Справа № 320/10486/22
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року № 320/10486/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського квартирно-експлуатаційного управління, третя особа: Міністерство оборони України, про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Київського квартирно-експлуатаційного управління в реалізації права ОСОБА_1 на житлову пільгу - виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Київське квартирно-експлуатаційне управління подати до Васильківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 22 травня 2002 року по 09 грудня 2013 року він перебував у військовій частині НОМЕР_1 на квартирному обліку громадян, що потребують покращення житлових умов, та отримав на підставі службового ордера № 3 від 13 березня 2013 року, виданого виконавчим комітетом Васильківської міської ради Київської області, службову квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2013 року (протокол № 21) ОСОБА_1 знято з квартирного обліку з моменту виключення зі списків військової частини відповідно до п. 2.19 наказу МОУ від 10 січня 2011 року № 737 та статті 40 ЖК УРСР у зв`язку з переведенням до іншого місця служби.

На новому місці служби на квартирному обліку позивач не перебував та житла не отримував.

Наказами начальника Генерального штабу - Головнокомандуючого Збройних Сил України від 11 грудня 2019 року № 650, начальника Харківського національного університету повітряних сил ім. І. Кожедуба від 20 січня 2020 року № 14, полковника ОСОБА_1 , заступника начальника університету з льотної підготовки, звільнено з військової служби у відставку за пунктом «в» (за віком) пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та направлено для зарахування на військовий облік до Васильківського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області, має вислугу на військовій службі повних 43 календарних роки, пільгову - 81 рік, ветеран війни - учасник бойових дій ООС.

Після звільнення з військової служби ОСОБА_1 повернувся до службової квартири в м. Васильків, яка з моменту її отримання залишалася та є постійним його місцем проживання. Рішенням виконкому Васильківської міської ради від 18 жовтня 2020 року № 373 взятий на квартирний облік та включений до списку осіб першочергового одержання житла згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Зважаючи на те, що службовий статус вказаної квартири значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством прав та відповідно до умов набуття військовослужбовцями і звільненими з військової служби права на отримання від військового відомства житла для постійного проживання позивач звернувся до Київського КЕУ з проханням прийняти його квартирну справу та оформити і подати документи на виключення займаної ним квартири з числа службових у встановленому порядку, враховуючи потребу в поліпшенні житлових умов.

Проте, на своє звернення з цього приводу позивач отримав від Київського КЕУ відмову з посиланням на те, що: необхідність дотримання черговості отримання житла; те, що само по собі проживання в службовому житловому приміщенні осіб, які припинили трудові відносини з підприємством, організацією установою не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових; ОСОБА_1 станом на дату звернення на квартирному обліку в Збройних Силах України не перебуває.

Позивач вважає, що відмова відповідача в поданні до Васильківської міської ради клопотання про виключення квартири з числа службових з тих підстав, що позивач не перебуває на квартирному обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, є протиправною, оскільки чинним військовим та житловим законодавством України не ставиться в залежність від місця перебування особи на квартирному обліку право позивача на реалізацію такої житлової пільги, як виключення житла з числа службового. На переконання позивача, перебування на квартирному обліку в органі місцевого самоврядування є достатньою підставою для реалізації свого права на виключення житла з числа службового, що передбачено Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 (далі - Порядок № 1081).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Відповідач та третя особа подали відзив (письмові пояснення), у яких просять у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що оскільки полковника ОСОБА_1 20.01.2020 звільнено зі Збройних Сил України і на квартирному обліку в Міністерстві оборони України він не перебуває, у тому числі у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання за рахунок відомчого житлового фонду Міністерства оборони України, то підстави для виключення спірної квартири з числа службових відсутні. Водночас відповідач та третя особа зазначили, що позивач перебуває на квартирному обліку за місцем проживання у виконавчому комітеті Васильківської міської ради Київської області, який може забезпечуватись житлом виключно за рахунок державного житлового фонду Васильківської міської ради Київської області.

У свою чергу, позивач подав відповідь на письмові пояснення відповідача та третьої особи, у якій, зокрема, зазначив, що посилання останніх на п. 10 розділу VІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 (далі - Інструкція № 380), який, з-поміж іншого, передбачає право відповідних осіб на виключення житла з числа службового за умови перебування на обліку, є безпідставним, оскільки Інструкція № 380 має нижчу юридичну силу перед приписами Порядку № 1081, які не передбачають будь-яких обмежень житлових прав на згадану пільгу.

Також позивач послався на практику Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04 березня 2020 року у справі №636/1514/19.

У судових засіданнях, які відбулись 08.12.2022, 23.01.2023, 19.04.2023, 31.05.2023, учасники справи підтримали свої вимоги та заперечення. Крім того, 31.05.2023 подали до суду клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Протокольною ухвалою від 31.05.2023, відповідно до частини третьої статті 194 та частини дев`ятої статті 205 КАС України, суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на час подання позову ОСОБА_1 звільнено з військової служби (за віком).

Позивач має вислугу на військовій службі повних 43 календарних роки, пільгову 81 рік, ветеран війни учасник бойових дій ООС.

З 20.01.2005 до 17.05.2013 ОСОБА_1 проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 28 травня 2020 року по 09 грудня 2013 року, що підтверджується довідкою Київського КЕУ від 23.07.2020 № 517/6.1-287.

Згідно з витягом рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 27.02.2013 № 69, на підставі клопотання Київського квартирно-експлуатаціного управління, ОСОБА_1 , видано ордер на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу протоколу № 21 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 09 грудня 2013 року полковника ОСОБА_1 , знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 з моменту виключення зі списків військової частини відповідно до пункту 2.19 наказу Міністра Оборони України в та пункту 3 частини ІІ статті 40 Житлового кодексу УРСР, 1983.

Згідно з витягом із наказу начальника Генерального штабу Головнокомандуючого Збройних Сил України від 11 грудня 2019 року № 650, полковника ОСОБА_1 , заступника начальника Харківського Національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба звільнено з військової служби у відставку за пунктом «в» (за віком). Вислуга на військовій службі повних 43 календарних роки, пільгова 81 рік, 5 місяців.

Відповідно до витягу з наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба від 20.01.2020 № 14 полковника ОСОБА_1 , заступника начальника університету з льотної підготовки звільненого наказом начальника Генерального штабу-Головнокомандуючого Збройних Сил України від 11 грудня 2019 року № 650 з військової служби у відставку за пунктом «в» (за віком) пункту другого частини п`ятої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 20 січня 2020 року виключено зі списків особового складу університету та всіх видів забезпечення. При цьому в наказі також зазначено, що ОСОБА_1 забезпечений службовим житлом за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час проходження служби в Харківському Національному університету Повітряних Сил з 13.02.2002 по 20.01.2005 та з 17.05.2013 по 20.01.2020 житловою площею не забезпечувався та на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов не перебував, що підтверджується копіями довідок КЕВ м. Харкова від 07.03.2020 № 665 та № 666.

Згідно з витягом виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 08.10.2020 № 373 ОСОБА_1 , як одинокого, учасника бойових дій, який брав участь в антитерористичній операції, взято на квартирний облік та включено в список осіб для першочергового одержання житла згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до довідки від 21.07.2020 № 5575, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Васильківської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Київського КЕУ від 23.07.2020 № 517/6.1-287 ОСОБА_1 проживає та зареєстрований: АДРЕСА_3 , однокімнатна, житлова площа 16,8 кв. м. (службова).

Судом встановлено, що на звернення позивача від 04.11.2020 про виключення квартири АДРЕСА_1 Київське КЕУ листом від 13.11.2020 № 517/6324 відмовило у вирішенні цього питанні, з огляду на те, що забезпечення жилими приміщеннями здійснюється згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік, сам по собі факт проживання в службових житлових приміщеннях, які припинили трудові відносини з підприємством, організацією установою не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових; ОСОБА_1 станом на дату звернення на квартирному обліку в Збройних Силах України не перебуває. З метою вирішення питання забезпечення жилим приміщенням запропоновано звернутися за місцем перебування на квартирному обліку.

Вказані обставини встановлені судом, зокрема, з копії постанови Верховного Суду від 03.08.2022 у цивільній справі № 362/6167/20, оскільки як зазначає позивач, оригінал листа від 13.11.2020 № 517/6324 подано до матеріалів справи № 362/6167/20.

Позивач, вважаючи, що відмова Київського КЕУ не узгоджується з чинним законодавством України, а саме: положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», пунктами 3, 11 Порядку № 1081, пункту 10 Інструкції № 380 та пункту 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів від 04 лютого 1988 року № 37, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.

Відповідно до ст. 118 Житлового кодексу Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Відповідно до ст. 125 ЖК УРСР осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років, не може бути виселено із службового житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року, а саме: пунктом 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

У пункті 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, передбачено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно- експлуатаційного органу.

Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року, передбачено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

У пунктах 3-7 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380 визначено:

3. Для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.

Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

4. На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23).

Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

5. Для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій). За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про погодження надання постійного житла;відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.

Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.

У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.

6. ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).

7. Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Ордер на постійну житлову площу в закритих військових містечках оформлюється та видається відповідним начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів.

Для вселення в надане житлове приміщення військовослужбовець здає ордер на постійну житлову площу до житлово-експлуатаційної організації, за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації, що здійснює обслуговування цього житлового приміщення, або до будинкоуправління відповідного КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району. Ордер на постійну житлову площу може бути визнаний недійсним у порядку, встановленому законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що з 20.01.2005 до 17.05.2013 ОСОБА_1 проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , перебував на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 28 травня 2020 року по 09 грудня 2013 року, що підтверджується довідкою Київського КЕУ від 23.07.2020 № 517/6.1-287.

Згідно з витягом рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 27.02.2013 № 69, на підставі клопотання Київського квартирно-експлуатаціного управління, ОСОБА_1 , видано ордер на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу протоколу № 21 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 09 грудня 2013 року полковника ОСОБА_1 , знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 з моменту виключення зі списків військової частини відповідно до пункту 2.19 наказу Міністра Оборони України в та пункту 3 частини ІІ статті 40 Житлового кодексу УРСР, 1983.

Наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.12.2019 №650 позивача звільнено з військової служби у відставку підпунктом «в» (за віком) та направлено на військовий облік до Васильківського об`єднаного міського військового комісаріату Київської області.

Відповідно до витягу із наказу начальника Харківського національного Університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 20.01.2020 №14 позивач виключений із списків особового складу університету та всіх видів забезпечення.

Отже, матеріали справи свідчать, що з 20.01.2020 полковник у відставці ОСОБА_1 звільнений з військової служби Збройних Сил України та станом на час звільнення не перебував на квартирному обліку в Міністерстві оборони України, у тому числі у списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання за рахунок відомчого житлового фонду Міністерства оборони України. Дана обставина визнається позивачем.

Тож, оскільки позивача знято з квартирного обліку за місцем перебування служби у 2013 році та у подальшому (до звільнення) позивач не перебував на такому обліку, а надання права на виключення з числа службового приміщення кватири надається лише за умови перебування на квартирному обліку визначеному пунктами 3-7 розділу 7 Інструкції № 380, то у Київського КЕУ відсутні законні підстави для зняття статусу «службове» з житлового приміщення шляхом подання до Васильківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази про звернення позивачем до Міністерства оборони України щодо зняття статусу «службове» з житлового приміщення. Також відсутні докази, що на засіданні житлової комісії військової частини розглядалось питання про надання згоди на зняття статусу «службове» з спірного житлового приміщення. Тобто, позивачем не дотримано умови, визначені п. 10 розділу VІІ Інструкції № 380, які передбачають виключення житла з числа службового.

Суд зауважує, що станом на час вирішення справи ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку за місцем проживання у Виконавчому комітеті Васильківської міської Київської області, тому позивач не позбавлений права на отримання житла гарантованого ст. 47 Конституції України у порядку та спосіб, який він обрав, а саме: шляхом постановки та перебування на квартирному обліку у Виконавчому комітеті Васильківської міської ради Київської області. Отже, позивач може забезпечуватись житлом за рахунок державного житлового фонду Васильківської міської ради Київської області.

Посилання позивача на практику Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04 березня 2020 року у справі №636/1514/19 є необґрунтованим, оскільки у постанові, на яку посилається позивач, встановлено інші обставини справи, а саме: у справі на яку посилається ОСОБА_1 , позивач перебуває на квартирному обліку у військовій частині та судом встановлена обставина наявності в матеріалах справи наказу МОУ про надання згоди на зняття статусу «службове».

Приписами ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Виходячи з викладеного та беручи до уваги достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що викладені у позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а його вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно із частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов не підлягає задоволенню, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.