Справа № 260/1996/22
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 липня 2023 року

м. Київ

справа № 260/1996/22

адміністративне провадження № К/990/22653/23

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Крикуна-Труша Артема Вікторовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий батальйон територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони Збройних Сил України), Командування Сил територіальної оборони Збройних сил України про визнання протиправним та скасування постанови, рішення та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Командування Сил територіальної оборони Збройних сил України та до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування постанови військово-лікарської комісії Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання його придатним до військової служби; визнання протиправним та скасувати рішення Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про призов ОСОБА_1 на військову службу за загальною мобілізацією та про взяття на військовий облік; виключення ОСОБА_1 з військового обліку в Берегівському районному теритріальному центрі комплектування та соціальної підтримки; визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ; визнання протиправним та скасування наказу військової частини НОМЕР_1 , Командування Сил територіальної оборони Збройних сил України про направлення ОСОБА_1 в зону воєнних (бойових) дій; зобов`язання звільнити з військової служби та виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано постанову військово-лікарської комісії Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби. Зобов`язано Берегівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити повторний медичний огляд ОСОБА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 496,20 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2023 року скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись із судовим рішенням, адвокат Крикун-Труш Артем Вікторович звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалами Верховного Суду від 18 травня 2023 року, від 05 червня 2023 року та від 22 червня 2023 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

26 червня 2023 року до Верховного Суду вчетверте надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Крикуна-Труша Артема Вікторовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2023 року. Заявник просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона подана на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, в обґрунтування якого заявник зазначає, що Верховний Суд має надати висновок щодо питання застосування норм права, а саме положень, статтей 37, 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», пунктів 15 та 16 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921, оскільки апеляційний суд застосував їх неправильно.

Вирішуючи питання відкриття касаційного оскарження з вказаної підстави, Суд виходить з наступного.

Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України оскарження судових рішень з підстав, передбачених пунктом 3 цієї норми КАС України вимагає не лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а й визначення норми (норм) права, що потребує висновку, підстав необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми, т.і.), а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду та який вплив такий висновок буде мати для вирішення спору по суті.

Аналізуючи зміст касаційної скарги, Судом установлено, що заявником не наведено підстав необхідності формування такого висновку, як і не зазначено який вплив висновок Верховного Суду буде мати для вирішення цього спору по суті вимог, що надалі також вирішує питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Проста констатація самого факту наявності або відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у справі з подібними правовідносинами не є достатньою підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки норми КАС України вимагають визначення такої норми, щодо якої наявний або відсутній висновок Верховного Суду та викладення обґрунтувань неправильного застосування/не застосування цієї норми права.

Посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, викладеного у постанові за відсутності вмотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підстави касаційного оскарження.

Заявник також обґрунтовує касаційну скаргу тим, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача, що за змістом відповідає підпунктам «а, в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд звертає увагу, що пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України містить перелік виключних випадків, які допускають можливість касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та/або таких, які розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Посилання на кожен з підпунктів пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України повинно бути належним чином обґрунтовано.

Тому посилання на підпункти пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не звільняє особу від обов`язку обґрунтування підстав касаційного оскарження у взаємозв`язку із посиланням на частину четверту статті 328 КАС України та не є достатнім для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Інші мотиви касаційної скарги зводяться до цитування норм, наведення нормативно-правових актів, часткового опису обставин справи та переоцінки доказів, що виключає можливість перегляду судового рішення з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Крикуна-Труша Артема Вікторовича необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

За таких обставин, Верховний Суд не вирішує клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Крикуна-Труша Артема Вікторовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Берегівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окремий батальйон територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони Збройних Сил України), Командування Сил територіальної оборони Збройних сил України про визнання протиправним та скасування постанови, рішення та зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко