Справа № 140/6709/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року ЛуцькСправа № 140/6709/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Смокович В. І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (далі ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП», товариство, позивач) звернулося до суду з позовом до Волинської митниці (далі митний орган, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000147/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.02.2023 між ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (покупець) та Vejstruprod Busimport ApS (Данія) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №0702DK, відповідно до якого продавець зобов`язався поставити і передати у власність покупця товар - транспортні засоби, а саме автобуси VDL vin НОМЕР_1 , VDL vin НОМЕР_2 , VDL vin НОМЕР_3 , VDL vin НОМЕР_4 , VDL vin НОМЕР_5 , VDL vin НОМЕР_6 , VDL vin НОМЕР_7 , VDL vin НОМЕР_8 , VDL vin НОМЕР_9 , VDL vin НОМЕР_10 , VDL vin НОМЕР_11 , а покупець прийняти та оплатити товар на умовах визначених контрактом.

На виконання умов контракту 13.03.2023 позивачем на рахунок покупця перераховано 18000 євро як оплату за два транспортні засоби.

Відповідно до інвойса № 8013098 від 07.03.2023 Vejstruprod Busimport ApS поставлено автобус VDL BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_6 .

З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 20.03.2023 декларантом позивача в порядку електронного декларування подано до Волинської митниці митну декларацію 23UA74U4 та інші документи на вказаний транспортний засіб, де митна вартість товару визначена за основним першим методом, на основі ціни товару з урахуванням коригування по витратах на доставку.

Декларанту 20.03.2023 надійшло повідомлення від митного органу, в якому вказано, що поставка товару здійснюється згідно контракту №0702DK від 07.02.2023. Продавець згідно контракту Vejstruprod Busimport ApS. В технічному паспорті № НОМЕР_12 в гр. С1.1 вказаний інший продавець ARRIVA DANMARK. Адреса продавця Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark, проте згідно інвойсу автобус поставляється з м. Люблін. Покупець згідно контракту ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» в особі директора Олександра Кругляченка, а в платіжному документі платником зазначений ОСОБА_1 . У зв`язку з перевіркою відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з наявністю розбіжностей в поданих документах згідно статтею 53 МКУ декларанту запропоновано в 10-ти денний термін надати: - висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість, яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Позивач вказує, що перелік зауважень, які були вказані посадовими особами Волинської митниці в повідомленні з вимогою надати додаткові документи є незрозумілими, а зміст повідомлення свідчить про то, що воно можливо було направлено позивачу помилково і не стосується митного оформлення автобусу VDL BERKHOF AMBASSADOR vin НОМЕР_6 за митною декларацією 23UA74U4, оскільки позивач ніякого відношення до ТОВ «777 АВТО ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» не має, як про це вказано в повідомленні

Також зазначає, що поставка товару здійснюється з м. Люблін на умовах поставки FCA-Люблін. В технічному паспорті на транспортний засіб відсутня інформація про продавця, проте митний орган у своєму повідомленні вказує, що продавець в технічному паспорті та його адреса різняться з продавцем, вказаному в контракті.

Посилається на те, що в запиті на надання додаткових документів митний орган не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, не вказав які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні чи не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Вважає посилання відповідача на неподання позивачем висновків про якісні та вартісні характеристики товару безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до частини першої статті 327 МК України митний орган наділений правом самостійно залучати спеціалістів та експертів для участі у здійсненні митного оформлення.

Вказує, що будь-яких посередницьких та комісійних договорів із третіми особами ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» щодо імпортованого товару не укладало. На підтвердження транспортних витрат декларантом надано відповідний договір № 15/03-1 від 15.03.2023 та акт прийому-передачі № 15/03-1 від 20.03.2023.

Враховуючи наведені обставини, декларантом було повідомлено митний орган про відсутність можливості надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, оскільки всі необхідні документи були подані до митної декларації.

Незважаючи на наданий повний перелік документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, позивач виніс рішення про коригування митної вартості товарів, яким вартість імпортованого товару визначено за резервним методом на рівні 12200,00 євро за митною декларацією № UA205150/2022/007079 від 24.06.2022.

На думку позивача, митним органом при винесенні рішення про коригування митної вартості №UA205050/2023/000147/2 від 20.03.2023 не було спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність декларанта визначити на підставі наданих документів зазначену ціну товару, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у статті 58 МК України.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами.

Декларантом для митного оформлення товару в інтересах ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» подано митну декларацію №23UA74U4 та перелік документів, визначених у графі 44 митної декларації згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларації».

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з том, що документи, які подані для підтвердження митної вартості усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

- поставка товару здійснюється згідно контракту № 0702DK від 07.02.2023. Продавець згідно контракту Vejstruprod Busimport ApS, в технічному паспорті № НОМЕР_12 в гр.С 1.1, вказаний інший продавець - ARRIVA DANMARK;

- адреса продавця - Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark, проте, згідно інвойсу автобус поставляється з м. Люблін;

- покупець згідно контракту - Товариство з обмеженою відповідальністю "777 Трейдінг Груп» (в рішенні про коригування митної вартості в назві товариства допущено технічну помилку та вказано «777 Авто Трейд Інтернешнл», проте вказане не може бути підставою для висновку про недостовірність усієї інформації) в особі директора Олександра Кругляченка, а в платіжному документі (платіжній інструкції №3 від 13.03.2023року) платником зазначений ОСОБА_1 .

Разом з тим, у вказаному платіжному документі відсутні підпис та печатка платника, що суперечить п.14 Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України 28.07.2008 №216 ( у редакції 25.08.2022 №189).

Зазначає, що згідно положень пункту 6 частини другої статті 53 МК України калькуляцію транспортних витрат подано як транспортний документ, що містить відомості про вартість перевезення. При цьому не враховано, що згідно наказу Мінфіну №599 від 24.05.2023 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» для підтвердження транспортних витрат калькуляція транспортних витрат надається у випадку, якщо перевезення товару здійснюється з використанням власного транспортного засобу. Надані документи не дають можливості визначити, ким здійснювалось перевезення - власне Покупцем, чи Виконавцем. Витрати на транспортування є однією з складових митної вартості тому відповідно до Наказу № 599 розрахунок витрат на транспортування повинен базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.

Окрім зазначеного, під час перевірки митної декларації країни відправлення № MRN23DK00560028ED5908 на сайті https//ec.europa.eu встановлено її відсутність, що також свідчить про сумнівність вказаної операції в країні експорту.

Вважає, що вищевказані розбіжності слугували беззаперечною підставою для сумніву митниці щодо достовірності заявлених відомостей про митну вартість товару.

Крім того, під час порівняння рівня заявленої декларантом митної вартості товару з митною вартістю такого ж товару, інформація щодо якого внесена до ЄАІС Держмитслужби, встановлено, що вартість заявленого до митного оформлення товару є значно меншою від мінімального рівня митної вартості, інформація щодо якої міститься в ЄАІС.

Вказує, що спрацювання ризиків АСАУР під час митного оформлення товару вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребовування додаткових документів. Відповідно, неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про підтвердження такого сумніву щодо обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість.

З огляду на вищевказане, у зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи:

-висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

-за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для індентифікації товару;

-договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

-документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Декларантом було надано договір про надання послуг №15/03-1 від 15.03.2023, акт прийому-передачі №15/03-1 від 20.03.2023, інші витребувані документи декларант відмовився надати, про що повідомив листом від 20.03.2023.

Неподання позивачем витребуваних документів, зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості.

Митну вартість ввезеного позивачем товару визначено за резервним методом відповідно до вимог статті 64 МКУ на підставі цінової інформації наявної в митного органу в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: 12200,00 EUR (МД від 24.06.2022 №205150/2022/007079).

Митницею у відповідності до положень статей 55 та 57 МКУ з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару, про проведення її у належний спосіб свідчить відсутність зауважень з боку декларанта.

Звертає увагу суду на допущену технічну помилку вказану у рішенні про коригування митної вартості від 20.03.2023 року №UA205050/2023/000147/2 де зазначено ТОВ «777 Авто Трейд Інтернешнл» замість ТзОВ «777 Трейдінг Груп».

Спираючись на викладене, вважає прийняте рішення про коригування митної вартості від 20.03.2023 №UA205050/2023/000147/2 таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, з огляду на що просить у задоволенні позову відмовити повністю (арк. спр. 76 - 81).

Інших заяв по суті справи чи клопотань на адресу суду від учасників справи не надходило.

Після усунення недоліків позовної заяви на виконання ували від 19.04.2023 (арк. спр. 46), ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 72).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Між ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (покупець) та Vejstruprod Busimport ApS (Данія) (продавець) 07.02.2023 укладено зовнішньоекономічний контракт №0702DK, відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити і передати у власність покупця товар - транспортні засоби, а саме автобуси VDL vin НОМЕР_1 , VDL vin НОМЕР_2 , VDL vin НОМЕР_3 , VDL vin НОМЕР_4 , VDL vin НОМЕР_5 , VDL vin НОМЕР_6 , VDL vin НОМЕР_7 , VDL vin НОМЕР_8 , VDL vin НОМЕР_9 , VDL vin НОМЕР_10 , VDL vin НОМЕР_11 , а покупець прийняти та оплатити товар на умовах визначених контрактом. Ціна за одиницю транспортного засобу становить 9000 євро, що є еквівалентом 67140,00 датських крон. У комерційному інвойсі зазначається ціна у євро та датських кронах та вказуються умови поставки відповідно до правил поставки Інкотермс. Оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. (арк. спр. 15 - 18).

На виконання умов контракту №0702DK від 07.02.2023 продавець Vejstruprod Busimport ApS надав покупцю рахунок-фактуру відповідно до інвойсу (фактури) №8013098 на оплату товару - транспортного засобу VDL AMBASSADOR з ідентифікаційним номером (vin) НОМЕР_6 на суму 9000 євро (арк. спр. 19, 20, 101 на звороті).

Оплата за товар була здійснена покупцем на рахунок продавця відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті № 3 від 13.03.2023 на суму 18000,00 євро (за два транспортні засоби) в тому числі за інвойсом (фактурою) № №8013098 (арк. спр. 21, 92).

Як убачається з рахунку-факктури від 07.03.2023 з посиланням на контракт №0702DK від 07.02.2023 поставка транспортного засобу здійснюється на умовах поставки FCА Люблін, що означає зобов`язання продавця доставити другій стороні вантаж, який пройшов митне очишчення, у місце вказане покупцем (арк. спр. 20).

З метою здійснення митного оформлення вищевказаного товару декларантом позивача подано до Волинської митниці митну декларацію (далі - МД) №23UA74U4, у графі 42 якої зазначено фактурну вартість товару у сумі 9000,00 євро. Митна вартість становить 352630,70 грн., яку визначено за першим методом (за ціною договору) за курсом валюти 38,8523 гривень за 1 євро, в тому числі 2960 грн. витрат на транспортування за межами митної території України (арк. спр. 88).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у МД митної вартості товару та обраного методу її визначення разом з МД декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактуру № 8013098 від 07.03.2023 (арк. спр. 19, 20), сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR 1 № А 081013 від 14.03.2023 (арк. спр. 102 - 103), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_12 від 14.04.2015 (арк. спр. 64 - 65, 66 - 67), платіжну інструкцію в іноземній валюті № 3 від 13.03.2023, калькуляцію транспортних витрат від 20.03.2023 (арк. спр. 92 на звороті), висновок експерта № 191 від 20.03.2023 (арк. спр. 95).

За результатами аналізу поданої декларантом до митного оформлення МД та долучених документів митницею встановлені наступні розбіжності: поставка товару здійснюється згідно контракту №0702DK від 07.02.2023. Продавець згідно контракту Vejstruprod Busimport ApS. В технічному паспорті № НОМЕР_12 в гр. С1.1 вказаний інший продавець ARRIVA DANMARK. Адреса продавця Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark, проте згідно інвойсу автобус поставляється з м. Люблін. Покупець згідно контракту ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» в особі директора Олександра Кругляченка, а в платіжному документі платником зазначений ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищевикладеним декларанту направлене електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: - висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість, яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до п.6 ст.5З МК України декларант за власним бажанням може подавати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості (арк. спр. 95 на звороті).

На вимогу митного органу декларантом було подано договір про надання послуг №15/03-1 від 15.03.2023, акт прийому-передачі №15/03-1 від 20.03.2023, з яких убачається що позивач доручив виконавцю здійснити транспортування автобусу VDL vin XMGDE18FS0H019214 власним ходом з місця знаходження вантажу (м. Люблін, Польща) до м. Ковель, Україна. Вартість доставки становить 3500 грн. в тому числі вартість транспортування за межами митної території України 2960 грн., на митній території України 540 грн. (арк. спр. 93 94, 94 на звороті).

Заявою від 20.03.2023 декларант позивача повідомив, що інші додаткові документи надаватись не будуть (арк. спр. 96).

Волинською митницею 20.03.2023 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000147/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/000580 (арк. спр. 27 28, 29 - 31).

У графі 33 оскаржуваного рішення №UA205050/2023/000173/2 від 20.03.2023 зазначено, що поставка товару здійснюється згідно контракту №0702DK від 07.02.2023. Продавець згідно контракту Vejstruprod Busimport ApS. В технічному паспорті № НОМЕР_12 в гр. С1.1 вказаний інший продавець ARRIVA DANMARK. Адреса продавця Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark, проте згідно інвойсу автобус поставляється з м. Люблін. Покупець згідно контракту ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» в особі директора Олександра Кругляченка, а в платіжному документі платником зазначений ОСОБА_1 .

У зв`язку з перевіркою відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з наявністю розбіжностей в поданих документах згідно статті 53 МКУ запропоновано в 10-ти денний термін надати: - висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість, яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Декларантом надано договір про надання послуг №15/03-1 від 15.03.2023, акт прийому-передачі №15/03-1 від 20.03.2023. Інші документи декларант надавати відмовився про що повідомив листом б/н від 20.03.2023.

До витребування товаро-супровідних документів декларантом надано калькуляцію транспортних витрат, завірену директором ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ». Згідно наказу Мінфіну № 599 від 24.05.2023 калькуляція транспортних витрат надається, якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспорту.

Надані документи не дають можливості визначити ким здійснювалось перевезення власне Покупцем чи Виконавцем. Витрати на транспортування є однією з складових митної вартості (п. 10.5 ст. 58 МКУ), то відповідно до наказ Мінфіну № 599 від 24.05.2012 розрахунок витрат на транспортування повинен базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.

Митна декларація країни відправлення № МRN23DK00560028ED5908 відсутня на сайті https//ec.europa.eu

В платіжному документі № 13 від 06.03.2023 відсутні підпис та печатка платника.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, вимогами ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст.59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: 12200 Євро (МД від 24.06.2022 року №UA205150/2022/007079) (арк. спр. 27 - 28).

Позивач, не погоджуючись із рішенням митного органу про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

За правилами частини першої статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина перша).

Відповідно до статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною другою статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин другої, третьої статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою, другою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF модель згідно з довідником AMBASSADOR (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_6 , включаючи водія загальна кількість сидячих - 26 місць, загальна кількість стоячих - 44 місця, для людей з обмеженими можливостями - 1 місце, призначення - для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна - дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна - 6693 см.куб., номер двигуна - невизначений, потужність 162 kw, колісна формула - 4x2, календарний рік виготовлення - 2010, модельний рік виготовлення - 2010, країна виробництва - (NL), Торгівельна марка - VDL та ненадання відповідачу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Так, до митної декларації декларантом додано, зокрема: контракт № 0702DK від 07.02.2023, рахунок-фактуру № 8013098 від 07.03.2023, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR 1 № А 081013 від 14.03.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_12 від 14.04.2015, платіжну інструкцію в іноземній валюті № 3 від 13.03.2023, калькуляцію транспортних витрат від 20.03.2023, договір про надання послуг з доставки товару № 15/03-1 від 15.03.2023 та акт прийому-передачі № 15/03-1 від 20.03.2023, висновок експерта № 191 від 20.03.2023.

Як встановлено судом, причиною вимоги направити додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару є: поставка товару здійснюється згідно контракту №0702DK від 07.02.2023. Продавець згідно контракту Vejstruprod Busimport ApS. В технічному паспорті № НОМЕР_12 в гр. С1.1 вказаний інший продавець ARRIVA DANMARK. Адреса продавця Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark, проте згідно інвойсу автобус поставляється з м. Люблін. Покупець згідно контракту ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ» в особі директора Олександра Кругляченка, а в платіжному документі платником зазначений ОСОБА_1 .

На переконання суду запис в технічному паспорті № 13205737/12847204 про попереднього власника ОСОБА_2 та його адресу не впливає на складові митної вартості.

В платіжній інструкції в іноземній валюті № 3 від 13.03.2023 (на суму 18000,00 євро за два транспортні засоби) (арк. спр. 21) наявне посилання на контракт №0702DK від 07.02.2023 (арк. спр. 15 - 18) та інвойс № 8013098 (арк. спр. 19 - 20), в якому ідентифіковано товар, який ввозиться на митну територію України за vin-кодом з посиланням на ціну товару.

Суд зауважує, що відповідно до вказаної платіжної інструкції, грошові кошти перераховується з банківського рахунку позивача по даній справі № НОМЕР_13 на банківський рахунок продавця № НОМЕР_14 , які є договірними сторонами контракту № 0702DK від 07.02.2023 та такі ж реквізити банківських рахунків вказані в ньому.

Таким чином, платіжна інструкція в іноземній валюті № 3 від 13.03.2023 підтверджує факт перерахування коштів від покупця на користь продавця товару, як того вимагають умови контракту № 0702DK від 07.02.2023; при цьому при розгляді даного адміністративного спору не має значення яка фізична особа від імені договірних сторін вчинила такі дії.

У спірному рішенні про коригування митної вартості товарів також вказано інші підстави його прийняття, крім тих, які вказані митним органом у повідомленні, зокрема:

- до витребування товаро-супровідних документів декларантом надано калькуляцію транспортних витрат, завірену директором ТОВ «777 АВТО-ТРЕЙД ІНТЕРНЕШНЛ». Згідно наказу Мінфіну № 599 від 24.05.2023 калькуляція транспортних витрат надається, якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспорту. Надані документи не дають можливості визначити ким здійснювалось перевезення власне Покупцем чи Виконавцем. Витрати на транспортування є однією з складових митної вартості (п. 10.5 ст. 58 МКУ), то відповідно до наказу Мінфіну № 599 від 24.05.2012 розрахунок витрат на транспортування повинен базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних.

- митна декларація країни відправлення № МRN23DK00560028ED5908 відсутня на сайті https//ec.europa.eu

- в платіжному документі № 13 від 06.03.2023 відсутні підпис та печатка платника.

Щодо відсутності в платіжній інструкції в іноземній валюті № 3 від 13.03.2023 (митним органом помилково вказано: «платіжний документ № 13 від 06.03.2023») підпису та печатки платника суд зазначає наступне.

Відносини, пов`язані з наданням електронних довірчих послуг та електронною ідентифікацією, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, законами України Про інформацію, Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах, Про електронні документи та електронний документообіг, Про захист персональних даних, цим Законом, а також іншими нормативно-правовими актами.

Кваліфікований електронний підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. КЕП накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. (Закон України Про електронні довірчі послуги).

Платіжна інструкція була виготовлена через систему Інтернет - банкінг АТ «Перший український міжнародний банк» з застосуванням кваліфікованого електронного підпису. Крім того на цьому платіжному документі наявна відмітка про проведення банком платежу, що виключає всякі сумніви у реальності здійснення платіжної операції.

Крім того, суд зазначає, що при розгляді даної справи значення має визначення митної вартості товару, включаючи транспортні витрати. На підтвердження понесених транспортних витрат позивачем митному органу надано калькуляцію транспортних витрат, договір надання послуг № 15/03-1 від 15.03.2023 та акт прийому-передачі № 15/03-1 від 20.03.2023. Відповідно до вказаних документів витрати в розмірі 2960,00 грн. за транспортування товару власним ходом за межами митної території України були включені до митної вартості товару.

Посилання митного органу на не можливість встановити ким здійснювалось перевезення власне Покупцем чи Виконавцем не заслуговують на увагу, адже вирішальним при розгляді даного спору є визначення митної вартості товару, включаючи транспортні витрати, а не дії тих чи інших осіб щодо його поставки, що не випливає на митну вартість товару.

Також на переконання суду відсутність митної декларації країни відправлення № МRN23DK00560028ED5908 на сайті https//ec.europa.eu, як про це вказує відповідач, не впливає на визначення числових значень митної вартості імпортованого товару, тому не може бути підставою для її коригування.

Суд також не погоджується із висновками митного органу, що спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребовування додаткових документів, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Україна 15.09.2011 приєдналася до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (у зміненій редакції) (Закон України Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур від 15.02.2011 №3018-VI).

Відповідно до Стандартного правила 6.4 Додатка II до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Загальний додаток) Митна служба застосовує метод аналізу ризиків для визначення осіб та товарів, у тому числі транспортних засобів, що підлягають перевірці, та ступеня такої перевірки. Із цього правила, зокрема, випливає, що для цільового добору конкретних операцій вибірка товарів, транспортних засобів чи документів з метою перевірки повинна ґрунтуватися на профілях ризику. Така заснована на вибірковості процедура допускає також випадковий добір на основі статистичної вибірки чи ініціативи співробітника митниці, заснованої на його досвіді чи інтуїції (пункт 7.1 Рекомендацій до Загального додатка до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (у зміненій редакції)). Тобто наведене Стандартне правило передбачає, що поглибленій перевірці підлягають документи, стосовно яких спрацювала система управління ризиками, або документи, відібрані співробітниками митниці.

Частиною першою статті 320 МК України передбачено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Згідно з частиною другою статті 361 цього ж Кодексу органи доходів і зборів застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Згідно з пунктом 3.5 Положення про систему аналізу й селекції факторів ризику при визначенні окремих форм митного контролю, затвердженого наказом Державної митної служби України від 27.05.2005 №435, одним із критеріїв ризику закріплено факт того, що заявлена митна вартість товарів значно відрізняється від ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів при їх увезенні на митну територію Україну.

За результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 МК України, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками (пункт 7.1 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №597).

При декларуванні товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України, у процесі оформлення МД використовується Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, та відомчі класифікатори інформації з питань державної митної справи, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011, якими, зокрема, передбачені різні форми перевірки документів та матеріалів: контроль правильності визначення митної вартості товарів (код митної формальності - 105-2); витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів (код митної формальності - 106-2).

Отже, аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що поглиблена перевірка документів, доданих до митної декларації, на предмет їх достовірності та правильності визначення митної вартості товару здійснюється виключно при спрацюванні системи управління ризиками або у випадках, які визначаються співробітниками митниці на основі власного досвіду чи інтуїції.

Згаданий Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками, передбачає, що одним із наслідків спрацювання системи управління ризиками може бути проведення такої формальності, як витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів (код митної формальності - 106-2). Проте, митний контроль та митне оформлення як складові митної процедури є частиною адміністративних процедур із провадження справи декларанта щодо пропуску його товарів через митний кордон України. Факт відхилення рівня задекларованої митної вартості від рівня митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не стосується обставин справи; він стосується фактів, які були зафіксовані під час провадження справ щодо інших товарів. Факт відхилення рівня митної вартості є лише приводом для вчинення певних адміністративних процедур, проте сам собою не є доказом у справі, у якій провадяться адміністративні (митні) процедури.

Таким чином, правові акти суб`єкта владних повноважень, в тому числі процедурне рішення митного органу про витребування додаткових документів, може бути ухвалене ґрунтуючись лише на доказах у справі, а такими доказами передусім є документи, додані до митної декларації.

Факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів, і лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Аналогічний підхід закріплено і у Методичних рекомендаціях щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 №689. Так, у пункті 8 розділу 2 цих Методичних рекомендацій зазначено, що у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 МК України здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 МК України та частиною першою статті 55 цього Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів. Тобто, при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частина четверта статті 53 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадках: якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Такі сумніви щодо митної вартості товару можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Як вказано у пункті 2 частини четвертої статті 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана.

Вказана норма законодавства спрямована на те, щоб декларант був обізнаний з недоліками, які виявлені митним органом, та які в свою чергу перешкоджають митному органу підтвердити задекларовану митну вартість товарів, з метою надання декларанту реальної можливості їх усунути шляхом подання додаткових документів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, митний орган вказав, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, у відповідності до статті 53 МК України, містять окремі неточності та розбіжності. При цьому, митниця володіла інформацією щодо рівня митної вартості товару, подібного із імпортованим за призначенням, виробником, країною виробництва, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару, у відповідності до чого митну вартість визначено з врахуванням МД від 24.06.2022 №UA205150/2022/007079.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 53 МК України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений частиною 2 даної статті.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №808/9123/15, від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Суд вважає, що відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за імпортований товар.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позивачем подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України.

Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Частиною другою статті 64 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відтак, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Законом України №250-VІ від 10.04.2008 ратифіковано протокол про вступ України до Світової організації торгівлі та про приєднання України до угоди про Світову організацію торгівлі.

Визначення митної вартості оцінюваних товарів з використанням резервного методу має відповідати принципам та положенням статті VII ГАТТ Оцінка товару для митних цілей та Угоди про застосування статті VII ГАТТ.

Відповідно до статті VІІ пункту 2 (а) Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1947 року оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних цінах.

Пунктом 2 (b) даної статті Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1947 року передбачено, що під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Якщо дійсна вартість може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений (пункт 2 (с)).

Відповідно до додатка 1 до статті VII формування пунктів (a) і (b) дозволяє стороні, що домовляється, одноманітно визначати вартість для митних цілей або на підставі цін окремого експортера на імпортний товар, або на підставі загального рівня цін на подібний (аналогічний) товар.

Отже, за правилами ГАТТ для цілей митного оформлення товару за резервним методом під митною вартістю товару розуміється ціна такого товару, за яку він продається чи пропонується до продажу в імпортуючій країні.

Частиною шостою статті 54 МК України встановлено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частина перша статті 55 МК України передбачає, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язок щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Необхідно також зазначити, що товар, який ввозиться на митну територію України раніше був у використанні, тому на його ціну можуть впливати ступінь його зношеності, і ціна може різнитися від подібних товарів у кожному конкретному випадку.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним щодо товару у розмірі 12200,00 Євро. При цьому використані декларантом відомості підтверджені документально.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні даного спору дійшов висновку, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. У свою чергу, декларант надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Тому, з огляду на приписи частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України рішення у спорі належить прийняти на користь позивача, а не суб`єкта владних повноважень. Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 20.03.2023 №UA205050/2023/000147/2 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому таке підлягає визнання протиправним та скасуванню, що є підставою для задоволення даного позову.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Волинської миниці необхідно стягнути судовий збір в сумі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні), який сплачений відповідно до платіжної інструкції №167 від 28.03.2023 (арк. спр. 14) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 45).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, будинок 124, ідентифікаційний код юридичної особи 44356571) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вул. Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці №UA205050/2023/000147/2 від 20 березня 2023 року про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у сумі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович