Справа № 440/2582/23
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2023-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/2582/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Садошенко А.П.,

представника позивача Щеглова Д.С.,

представника відповідача Гизили Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНЕМ" до Головного управління ДПС у Полтавській області, про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАНЕМ" (надалі - позивач; ТОВ "ПАНЕМ") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач), у якій просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 03 листопада 2022 року №5.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 03 листопада 2022 року №5 є таким, що суперечить приписам Податкового кодексу України та нормам діючого законодавства, оскільки 27.05.2022 набрав чинності Закон України №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового контролю та адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного стану», яким, зокрема, уточнено особливості формування податкового кредиту (п.32.2 підрозд. 2 розд. ХХ ПКУ) на період дії воєнного стану, зокрема, за звітні (податкові) періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року при здійсненні операцій з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них. Платники податку за звітні періоди лютий-травень 2022 року включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Керуючись викладеним вище, ТОВ «ПАНЕМ» по операціях із ТОВ «ЮТРІ» (код за ) на підставі наявних первинних (розрахункових) документів включило до складу податкового кредиту суми ПДВ за березень 2022 року у розмірі 200000 грн. та суму ПДВ за квітень 2022 року у розмірі 200000 грн. Вказує, що ТОВ «ЮТРІ» як на момент реєстрації податкових накладних, так і на сьогоднішній день, не мало і не має можливості виконати свої податкові обов`язки, визначені у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПКУ, так як перебуває (податкова адреса платника податків та фактичне знаходження/ знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, а саме у селищі Кутузівка Вільхівської територіальної громади Харківського району Харківської області, яке включено до Переліку територіальних громад розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/2582/23, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано докази від відповідача та встановлено строк для їх надання до суду.

04 квітня 2023 року до суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Полтавській області на позовну заяву /а.с. 33-35/, у якому представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що за результатами камеральної перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість за березень-квітень 2022 року по ТОВ "ПАНЕМ", оформлених актом від 20.09.2022 №3900/16-31-04-05-03/41452665, встановлено порушення п. 198.6 ст. 198, п. 69.1, п. 69.1-1 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, а саме завищено податковий кредит за березень 2022 року на 150000 грн. та за квітень 2022 року на 150000 грн., що призвело до заниження суми податкового (грошового) зобов`язання по податку на додану вартість, яке підлягає сплаті до бюджету за березень 2022 року на 150000 грн. та за квітень 2022 року на 150000 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року позовну заяву залишено без руху на підставі частини 13 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

10 квітня 2023 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року продовжено розгляд справи №440/2582/23, продовжено строк підготовчого провадження у справі №440/2582/23 на тридцять календарних днів, призначено підготовче судове засідання на 09:30 17 травня 2023 року.

12 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання позивача про зупинення провадження у справі №440/2582/23 до набрання законної сили судовими рішенням по справі №520/6438/23.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі №440/2582/23 - відмовлено.

Ухвалами суду від 17 травня 2023 року витребувано докази від сторін та встановлено строк для їх подання до суду, оголошено перерву у підготовчому засіданні.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 червня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14:00 06 липня 2023 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ТОВ "ПАНЕМ", ідентифікаційний код 41452665, зареєстроване як юридична особа 11.07.2017, основним видом економічної діяльності позивача є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, позивач взятий на облік як платник податків 11.07.2017 у Головному управлінні ДПС у Полтавській області, Державна податкова інспекція у місті Полтава, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 50-52/.

Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість.

ТОВ "ПАНЕМ" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2022 року, у якій позивачем самостійно зазначено усього податкових зобов`язань в розмірі 1739383 грн., усього податкового кредиту в сумі 1738721 грн., визначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 662 грн. /а.с. 119-120/.

У розділі ІІ "Податковий кредит" додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2022 року платником податку відображено обсяг постачання (без ПДВ) 1000000 грн., суму податку на додану вартість 200000 грн. на підставі податкових накладних за березень 2022 року по постачальнику з індивідуальним податковим номером 37, тобто включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 200000 грн. по господарським операціям з ТОВ "ЮТРІ" (ідентифікаційний код 40794830) /а.с. 121-122/.

ТОВ "ПАНЕМ" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2022 року, у якій самостійно зазначено усього податкових зобов`язань в розмірі 2399017 грн., усього податкового кредиту в сумі 2142782 грн., визначено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету в розмірі 256235 грн. /а.с. 123-124/.

У розділі ІІ "Податковий кредит" додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2022 року платником податку відображено обсяг постачання (без ПДВ) 1000000 грн., суму податку на додану вартість 200000 грн. на підставі податкових накладних за квітень 2022 року по постачальнику з індивідуальним податковим номером 37, тобто включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 200000 грн. по господарським операціям з ТОВ "ЮТРІ" (ідентифікаційний код 40794830) /а.с. 125-126/.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "ЮТРІ" (ідентифікаційний код 40794830) зареєстроване як юридична особа 31.08.2016, основним видом економічної діяльності ТОВ "ЮТРІ" є 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, ТОВ "ЮТРІ" має право здійснювати такий вид діяльності як 78.30 Інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами /а.с. 168-171/.

Посадовою особою ГУ ДПС у Полтавській області проведено камеральну перевірку податкових декларацій з податку на додану вартість за березень-квітень 2022 року по ТОВ "ПАНЕМ", за результатами якої складено акт від 20.09.2022 №3900/16-31-04-05-03/41452665 /а.с. 44-49/.

У акті камеральної перевірки від 20.09.2022 №3900/16-31-04-05-03/41452665 зроблено висновок про порушення позивачем п. 198.6 ст. 198, п. 69.1, п. 69.1-1 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, а саме завищення податкового кредиту за березень 2022 року на 150000 грн. та за квітень 2022 року на 150000 грн., що призвело до заниження суми податкового (грошового) зобов`язання по податку на додану вартість, яке підлягає сплаті до бюджету за березень 2022 року на 150000 грн. та за квітень 2022 року на 150000 грн.

Зокрема, у акті камеральної перевірки зазначено, що ТОВ "ПАНЕМ" до складу податкового кредиту за березень 2022 року включено суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "ЮТРІ" 200000 грн. та до складу податкового кредиту за квітень 2022 року включено суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ "ЮТРІ" 200000 грн. При цьому, згідно ЄРПН за березень-квітень 2022 року контрагентом ТОВ "ЮТРІ" по взаємовідносинам з ТОВ "ПАНЕМ" зареєстровано 30.06.2022 податкові накладні №1 від 31.03.2022 на суму ПДВ 50000 грн. та №4 від 30.04.2022 на суму ПДВ 50000 грн. /а.с. 45/.

03.11.2022 ГУ ДПС у Полтавській області на підставі акту перевірки від 20.09.2022 №3900/16-31-04-05-03/41452665 прийнято податкове повідомлення-рішення №5, яким ТОВ "ПАНЕМ" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 375000 грн., у тому числі: за податковими зобов`язаннями - на суму 300000 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - на суму 75000 грн. /а.с. 37-38/.

Позивач не погодився з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 03.11.2022 №5 та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню ГУ ДПС у Полтавській області від 03.11.2022 №5, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі по тексту ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок складання податкової накладної, порядок її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних регламентовано статтею 201 ПК України.

Відповідно до положень пункту 201.10 статті 201 ПК України виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

З акту камеральної перевірки від 20.09.2022 №3900/16-31-04-05-03/41452665 вбачається, що підставою для висновку про порушення позивачем п. 198.6 ст. 198, п. 69.1, п. 69.1-1 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 300000 грн., стала розбіжність даних податкової декларації позивача за березень 2022 року та за квітень 2022 року /а.с. 119-126/ та даних Єдиного реєстру податкових накладних за березень-квітень 2022 року /а.с. 127/ на суму ПДВ 300000 грн., що є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Така документальна позапланова виїзна перевірка не була призначена та проведена, відтак, при збільшенні Товариству спірним податковим повідомленням-рішенням суми грошового зобов`язання відповідачем порушено спосіб реалізації владних управлінських функцій. Суд зазначає, що виявлення розбіжностей під час співставлення даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків та даних Єдиного реєстру податкових накладних не доводять склад податкового правопорушення, яке за своєю суттю може бути встановлене на підставі дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку Товариства. Достовірність, повнота нарахування та сплати, зокрема, податку на додану вартість є предметом документальної перевірки відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 22.12.2020 у справі №640/15334/19, від 15.05.2018 у справі №804/6286/17, від 01.10.2018 у справі №821/1648/17, які підлягають обов`язковому врахуванню судом першої інстанції в силу частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 Кодексу передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Законом України від 15.03.2022 №2120 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану" до ПК України внесено зміни, зокрема, підрозділ 2 розділу ХХ "Перехідні положення" доповнено пунктом 32-2 наступного змісту:

"32-1. Тимчасово, протягом дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в неоподатковуваних податком на додану вартість операціях або операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, товари:

придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану;

придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях та передані в державну чи комунальну власність, у тому числі на користь добровольчих формувань територіальних громад, а також надані на користь інших осіб для потреб забезпечення оборони України у період дії воєнного, надзвичайного стану.

Не є постачанням товарів та послуг передача/надання товарів та послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України, Державній прикордонній службі України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Управлінню державної охорони України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, добровольчим формуванням територіальних громад, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, установам або організаціям, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, а також на користь центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, сил цивільного захисту та/або закладів охорони здоров`я державної, комунальної власності, та/або структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, крім випадків, якщо такі операції з постачання товарів та послуг оподатковуються за нульовою ставкою податку на додану вартість.

До наведених у цьому пункті операцій норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються."

Законом України № 2260-IX від 12.05.2022 внесено зміни до підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, а саме: доповнено підпунктом 69.1-1 такого змісту:

"69.1-1. Платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних".

При цьому відповідно до пункту 69.1. підрозділ 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України в редакції Закону № 2260-IX від 12.05.2022 у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Тим же Законом України № 2260-IX від 12.05.2022 пункт 32-2 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України викладено в такій редакції:

"32-2. Тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку:

включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні";

отримувачі послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, у разі нарахування таким отримувачем послуг податку на додану вартість у складі податкових зобов`язань, визначених у податковій декларації за відповідний звітний (податковий) період, такі платники податку мають право на віднесення таких сум податку до податкового кредиту відповідного звітного (податкового) періоду, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання послуг, відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Таким чином, платник податків мав право включати до складу податкового кредиту за березень 2022 року та квітень 2022 року суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

За приписами статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, в силу Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" факт здійснення господарських операцій повинен підтверджуватися первинними документами (накладними, актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), тощо), які містять відомості про такі господарські операції.

Позивачем надано до суду копію договору №6 про надання послуг від 01.11.2019, укладеного між ТОВ "ПАНЕМ" та ТОВ "ЮТРІ" /а.с. 134/, копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), складених на виконання договору №6 від 01.11.2019: №21251 від 31.03.2022 на послуги з надання працівників у березні 2022 року на загальну суму 300000 грн., в тому числі ПДВ 50000 грн. /а.с. 137/; №23158 від 31.03.2022 на послуги з надання працівників у березні 2022 року на загальну суму 900000 грн., в тому числі ПДВ 150000 грн. /а.с. 15/; №23159 від 30.04.2022 на послуги з надання працівників у квітні 2022 року на загальну суму 900000 грн., в тому числі ПДВ 150000 грн. /а.с. 14/; №21253 від 30.04.2022 на послуги з надання працівників у квітні 2022 року на загальну суму 300000 грн., в тому числі ПДВ 50000 грн. /а.с. 138/.

Суд зазначає, що в силу стаття 75 ПК України камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Під час камеральної перевірки контролюючий орган не має повноважень перевіряти первинні документи бухгалтерського обліку та у даному випадку не здійснював перевірку первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" по господарським операціям з ТОВ "ЮТРІ", зокрема, описаних вище первинних документів, а отже, у даному випадку виявлення розбіжностей під час співставлення даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків за березень 2022 року, квітень 2022 року та даних Єдиного реєстру податкових накладних не доводять склад податкового правопорушення, яке за своєю суттю може бути встановлене на підставі дослідження первинних документів податкового та бухгалтерського обліку Товариства враховуючи й те, що відповідно до пункту 32-2 підрозділу 2 розділу XX ПК України тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Оцінка реальності господарських операцій контролюючим органом під час проведення камеральної перевірки не здійснювалася, а тому це питання не підлягає перевірці під час розгляду даної справи.

Крім того, суд зазначає, що логіко-граматичне тлумачення норми 69.1-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України дає змогу прийти до висновку, що вказана норма складається із двох частин, а саме:

- обов`язок платника податку на додану вартість забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту;

- обов`язок платника податку на додану вартість уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, обов`язок платника податку на додану вартість уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, на думку суду, не обмежений строками, які встановлені у підпункті 69.1 цього пункту, оскільки вказані строки стосуються виключно обов`язку платника податку на додану вартість забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту.

Суд зазначає, що згідно з підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06) зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника...органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань...

Отже, у даному випадку слід віддати перевагу найбільш сприятливому для позивача тлумаченню національного законодавства.

Відповідно до приписів частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Підсумовуючи все викладене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено факт порушення позивачем п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 розділу V, п. 69.1, п. 69-1 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України та, як наслідок, не доведено заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на додану вартість за березень-квітень 2022 року на загальну суму 300000 грн.

Відтак, податкове повідомлення-рішення від 03 листопада 2022 року №5 прийнято Головним управлінням ДПС у Полтавській області не на підставі, не у межах повноважень, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та необґрунтовано, а тому це рішення є протиправним та підлягає скасуванню на підставі пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, адміністративний позов ТОВ "ПАНЕМ" підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 4500 грн., що підтверджується платіжними документами від 13.03.2023, від 05.04.2023 /а.с. 20, 63/ та виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 23, 65/.

Таким чином, при задоволенні позову ТОВ "ПАНЕМ" суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНЕМ" витрати зі сплати судового збору в сумі 4500 грн.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть подані до суду у строк, встановлений законом, після ухвалення рішення суду.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 4 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про витрати, пов`язані з розглядом справи, в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду на 14:00 19 липня 2023 року та встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, до 11 липня 2023 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 143, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНЕМ" (ідентифікаційний код 41452665, вул. Половки, 94, м. Полтава, 36034) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000), про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 03 листопада 2022 року №5.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНЕМ" витрати зі сплати судового збору в сумі 4500 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень).

Призначити судове засідання для вирішення питання про витрати, пов`язані з розглядом справи, в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду на 14:00 19 липня 2023 року (за адресою: 36039, м. Полтава, вул. Пушкарівська, 9/26).

Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, до 11 липня 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17 липня 2023 року.

Суддя С.С. Сич