Справа № 380/8170/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8170/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області та поновлення на службі.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції №615 від 17.12.2022 року про звільнення з посади старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції №3528 від 14.12.2022 року про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПОП ГУНП у Львівській області;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області (, адреса: 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3) поновити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на службі на посаді старшого сержанта поліції.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.11.2022 близько 23:15 год. керуючи автомобілем марки ВАЗ 2108 (д.н.з. НОМЕР_2 ) відбулася дорожньо-транспортна пригода за моєї участі та участі ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «Мудан» (д.н.з. НОМЕР_3 ).

Наголошує, що в момент вчинення дорожньо-транспортної тривоги не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди виявив, що ОСОБА_2 має тілесне ушкодження в області лівої очної ділянки. Місця ДТП не залишав і запропонував фінансову допомогу для ремонту автомобіля, на що ОСОБА_2 погодився та будь-яких інших претензій та зауважень до мене не мав. Грошові кошти для ремонту автомобіля були передані на наступний день після дорожньо-транспортної пригоди. Вже після з`ясування обставин, вважаючи, що конфлікт на даний момент вичерпано, поїхав додому.

Після повернення додому, перебуваючи у стресовому стані, вжив алкогольний напій. Після цього додому з`явились представники поліції та попросили з`явитись на місце ДТП, де відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В результаті фіксації представниками поліції відомостей про керування транспортним засобом та вчинення ДТП в стані алкогольного сп`яніння відносно позивача винесено наказ №3528 від 14.12.2022 про звільнення зі служби в поліції.

Наголошує, що під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а алкоголь вжив вже після неї вдома.

Зазначає, що в матеріалах службового розслідування не міститься даних щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та доказів на їх підтвердження. Зокрема, у наказі №3528 від 14.12.2022 міститься тільки загальна інформація щодо ознак алкогольного сп`яніння, а не результати дослідження спеціальними пристроями або інші належні та допустимі докази. Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками БПОП ГУНП у Львівській області від 12.12.2022 містить наступні дані: «під час спілкування з старшим сержантом поліції ОСОБА_1 виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). На підставі цього останньому було запропоновано пройти на місці події огляд на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі. Однак останній від проходження такого огляду відмовився».

Звертає увагу, що письмові пояснення ОСОБА_2 не містять жодних відомостей про видимі ознаки алкогольного сп`яніння.

Таким чином, висновок службового розслідування не містить належних та допустимих доказів присутності ознак алкогольного сп`яніння при скоєнні ДТП, а відповідний протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено неправомірно.

Звертає увагу, що в процесі служби в Національній поліції України були отримані відзнаки, зокрема: - 02.07.2021 - відзнака-медаль « 15 років сумлінної служби»; - 03.07.2020 - відзнака-медаль « 10 років сумлінної служби»; - 17.02.2016 - відзнака Президента України «За участь в АТО»; - 26.08.2011 - відзнака-медаль МВС України «За відзнаку в службі» 2-го ступеня за сумлінне виконання обов`язків під час охорони громадського порядку в м. Київ; - 17.08.2011 - подяка за сумлінне виконання службових обов`язків під час охорони громадського порядку в м. Київ; - 21.07.2011 - подяка за сумлінне виконання службових обов`язків під час охорони громадського порядку з нагоди «Дня скорботи і пам`яті»; - 19.02.2010 - подяка за активну участь в охороні громадського порядку під час святкування Великодніх свят.

Отже, при винесенні наказу про звільнення зі служби в Національній поліції не лише не було досліджено в повній мірі обставини дорожньо-транспортної пригоди, але й не було враховано численні пом`якшувальні обставини і застосовано одразу найбільш суровий вид дисциплінарного стягнення.

За таких обставин, позивач вважає накази Головного управління Національної поліції у Львівській області про звільнення зі служби в поліції незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою від 24 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що 26.11.2022 о 23:15 на лінію « 102» надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_3 про те, що на мості у напрямку м. Винники відбулась ДТП між автомобілями «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 та «МОDAN» н.з. НОМЕР_3 , водій віком 20 років має травму, шоковий стан. Дана подія зареєстрована в інформаційній підсистемі «Єдиний облік» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області за №11192 від 27.11.2022.

Відповідно до інформації внесеної до ІПНП по вказаному ЄО: «...Водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував т.з. ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_4 , порушив п.п. 2.3.б, 11.3, 12.1, та допустив зіткнення з т.з «МОDAN» н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , котрий інерційним рухом пошкодив відбійник. Після зіткнення водій ОСОБА_1 залишив місце події, в подальшому його було виявлено за місцем проживання АДРЕСА_2 біля пошкодженого автомобіля. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду водій відмовився у встановленому законом порядку. На водія ОСОБА_1 складено протоколи: ч.1 ст.130, ст.122-4, ст.124...».

Виїздом на місце події мобільною групою Управління головної інспекції ГУНП у Львівській області та Управління патрульної поліції у Львівській області під час спілкування з старшим сержантом поліції ОСОБА_1 виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). На підставі чого, останньому було запропоновано пройти на місці події огляд на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або медичному закладі. Однак, останній від проходження такого огляду відмовився. У подальшому працівниками УПП у Львівській області відносно старшого сержанта поліції ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ст.ст.122-4 КУпАП (протокол ААД 141433), 124 КУпАП (протокол ААД 14131) та 130 КУпАП (протокол ААД 141432). На момент складання адміністративних матеріалів старший сержант поліції ОСОБА_1 перебував поза службою у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

Оскільки у діях поліцейського взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 наявні ознаки порушення службової дисципліни, виникла необхідність у призначенні службового розслідування.

Наказом №3352 від 28.11.2022 за фактом можливих порушень службової дисципліни зі сторони окремих працівників ГУНП у Львівській області призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

12.12.2022 затверджено Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками БПОП ГУНП у Львівській області.

На підставі зібраних у ході проведення службового розслідування матеріалів дисциплінарна комісія дійшла висновку, що поліцейський взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 як працівник поліції відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» повинен запобігати вчиненню правопорушень, однак сам вчинив ряд порушень, що не лише суперечить призначенню та завданням правоохоронних інституцій, а й розхитує підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції України в європейську спільноту, а також знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні законності, чим скоїв дисциплінарний проступок, що принижує та дискредитує працівника поліції. ОСОБА_1 своїм вчинком поставив під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в органах Національної поліції України. При цьому, обставини, що пом`якшують відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_1 під час службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлені.

Наказом №3528 від 14.12.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПОП ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених: п.1, 4 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.6 розд.2 «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за №223/33194, п.5 розд.І та п.3 розд.IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706, п.1, 3, 6 ч.3 ст.1, ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ, п.п.1.1, 1.2 п.1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.02.2020 №803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до поліцейського взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом №615 о/с від 19.12.2022 поліцейського взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Враховуючи вищенаведене, за наслідками службового розслідування дисциплінарною комісією правомірно зроблено висновок про наявність у діях позивача вчинків, які слугують підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; накладене на позивача дисциплінарне стягнення є пропорційним встановленим за результатами службового розслідування порушенням, під час проведення службового розслідування дотримані норми законодавства, що регламентують його процедуру, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,-

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач у період з 30.10.2006 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 19.12.2022 в Національній поліції України, зокрема з 18.01.2017 на посаді поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції у Львівській області, про що свідчить послужний список ОСОБА_1 за особистим №0113555 та трудова книжка НОМЕР_5 .

Відповідно до послужного списку за особистим №0113555 та трудової книжки НОМЕР_5 , ОСОБА_1 за період проходження служби в органах внутрішніх справ та Національної поліції України отримав ряд відзнак, зокрема:

- 19.02.2010 - подяка за активну участь в охороні громадського порядку під час святкування Великодніх свят;

- 21.07.2011 - подяка за сумлінне виконання службових обов`язків під час охорони громадського порядку з нагоди «Дня скорботи і пам`яті»;

- 17.08.2011 - подяка за сумлінне виконання службових обов`язків під час охорони громадського порядку в м. Київ;

- 26.08.2011 - відзнака-медаль МВС України «За відзнаку в службі» 2-го ступеня за сумлінне виконання обов`язків під час охорони громадського порядку в м. Київ;

- 17.02.2016 - відзнака Президента України «За участь в АТО»;

- 03.07.2020 - відзнака-медаль « 10 років сумлінної служби»;

- 02.07.2021 - відзнака-медаль « 15 років сумлінної служби».

27.11.2022 на адресу начальника ГУНП у Львівській області від старшого інспектора з ОД ВСР УГІ ГУНП у Львівській області надійшов рапорт, в якому зазначено, що 27.11.2022 до ГУНП у Львівській області надійшла інформація, про те, що цього ж дня на автодорозі М-06 поблизу с. Чижки Львівського району поліцейський роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 , створив аварійну ситуацію, внаслідок чого автомобіль марки «Музам» н.з. НОМЕР_3 здійснив зіткнення із відбійником та отримав механічні пошкодження. Водій та пасажир вказаного автомобіля звернулись за медичною допомогою до медзакладу. Виїздом на місце події мобільною групою УГІ ГУНП та УПП у Львівській області ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі, однак останній від проходження такого огляду відмовився. Працівниками УПП у Львівській області відносно ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ст.ст.122-4 КУпАП, 124 КУпАП та 130 КУпАП.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №3352 від 28.11.2022 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» за фактом надходження до ГУНП у Львівській області інформації про те, що на автодорозі М-06 поблизу с. Чижки Львівського району поліцейський взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 , створив аварійну ситуацію, внаслідок чого автомобіль марки «Музам» н.з. НОМЕР_3 здійснив зіткнення із відбійником та отримав механічні пошкодження. На місці події ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі, однак останній від проходження такого огляду відмовився. Працівниками УПП у Львівській області відносно ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ст.ст.122-4 КУпАП, 124 КУпАП та 130 КУпАП, призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливих порушень службової дисципліни та на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків поліцейського взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 та визначено робоче місце за адресою: АДРЕСА_3 .

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №3506 від 12.12.2022 «Про допуск до виконання службових обов`язків поліцейського взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП» у зв`язку з завершенням 12.12.2022 службового розслідування допущено до виконання службових обов`язків за займаною посадою поліцейського взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування проведеного у формі письмового провадження, призначеного наказом ГУНП у Львівській області від 28.11.2022 №3352, за фактом можливих порушень службової дисципліни, допущених окремими працівниками ГУНП у Львівській області дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками БПОП ГУНП у Львівській області від 12.12.2022, яким установлено, що «поліцейський взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 , 26.11.2022 перебуваючи поза службою в цивільному одязі без вогнепальної зброї, керуючи автомобілем «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 з ознаками алкогольного сп`яніння, допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме п.2.3 б, п.12.1, п.11.3 та п.2.10а ПДР України (не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху для безпечного керування транспортним засобом, внаслідок чого вчинив ДТП) у подальшому, будучи причетним до дорожньо-транспортної події не залишився на місці події, а з`їхав з неї, при цьому не повідомив за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», не вжив заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, чим порушив вимоги пункту 6 розділу 2 «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за №223/33194. Крім цьому керуючись почуттям власної безкарності та намагаючись уникнути відповідальності від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим проявив своє зверхнє ставлення до установлених норм поведінки, зокрема вимоги п.2.5 ПДР України, згідно якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водночас старший сержант поліції ОСОБА_1 в порушення вимог п.5 розділу І та п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий час, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актів України, зокрема верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості, неупередженості та рівності під час спілкування з працівниками поліції поводив себе зверхньо, нетактовно вживав по відношенню до поліцейських нецензурну лексику, чим проявив своє зверхнє ставлення до установлених норм поведінки.

Крім цього, у ході службового розслідування, проаналізувавши сукупність встановлених обставин допущеного старшим сержантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що останній як працівник поліції відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» повинен запобігати вчиненню правопорушень, однак сам вчинив ряд порушень, що не лише суперечить призначенню та завданням правоохоронних інституцій, а й розхитує підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції України в європейську спільноту, а також знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні законності, чим скоїв дисциплінарний проступок, що принижує та дискредитує працівника поліції.

Такими своїми діями, старший сержант поліції ОСОБА_1 грубо порушив службову дисципліну, зокрема вимоги п.1, 3 та 4 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1, 3, 7 ч.3 ст.1 Розділу І, п.5 ст.15 Розділу III Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, п.5 розділу І та п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 розділу 2 «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за №223/33194, п.2.5, 2.3 б, 12.1, 11.3 та п. 2.10а Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.02.2020 №803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», а також Присягу поліцейського, відтак своїм вчинком поставив під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в органах Національної поліції України, з огляду на що вбачається за необхідне застосувати до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 найсуворіший захід дисциплінарного впливу, передбачений статтею 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII. При цьому, обставини, що пом`якшують відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_1 під час службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлені».

Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками БПОП ГУНП у Львівській області затверджений начальником Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 12.12.2022.

Позивачем під час службового розслідування надано письмові пояснення від 30.11.2022, які також наявні у висновку службового розслідування від 12.12.2022, в яких позивач пояснив, що « 26.11.2022 я перебував на службі з 06:00 год. до 18:00 год. Після 18:00 я та інші працівники роти були відпущені додому. Мій автомобіль марки ВАЗ 2108 знаходився на парковці підрозділу. Орієнтовано з 18:30 год. до 22:30 год. я ремонтував свій автомобіль, оскільки машина не заводилась, була несправність зі свічками запалення та катушки. Близько 22:30 я виїхав з підрозділу БПОП ГУНП додому с. Ямпіль. Рухаючись по об`їзній дорозі м. Львова біля населеного пункту Чишки я потрапив у ДТП. Перед мною рухався автомобіль марки «Мудан» д.н.з. НОМЕР_3 , який різко пригальмував. Уникаючи зіткнення в заді я різко повернув ліворуч, тому що з права відбійник, але враховуючи дорожнє покриття (був приморозок) машину занесло праворуч і відбувся удар з транспортним засобом «Mудан». Я одразу зупинився та підійшовши до водія вищевказаного автомобіля, запитав чи йому та пасажиру потрібна медична допомога. Від надання медичної допомоги двоє відмовились. Після цього ми оглянули два транспортних засоби на наявність ушкодження. З пасажиром «Мудана» (як виявилось, що він власник даного автомобіля) ми обмінялись номерами мобільних телефонів та домовились зустрітися на наступний день, оскільки я добровільно погодився відшкодувати завдані збитки автомобіля «Мудан». Оскільки усе було погоджено з власником « ОСОБА_5 ». Після чого я поїхав додому а він залишився чекати евакуатор. Близько 00:05 год. до мене додому приїхали працівники патрульної поліції та повідомили, що на гарячу лінію 102 надійшло повідомлення про вчинення мною ДТП. По даному факту я їм усе розповів усе як було. Працівники патрульної поліції запропонували мені повернутися на моєму автомобілі на місце ДТП. Оскільки приїхавши додому я сів вечеряти і випив пляшку пива, тому і відмовився сідати за кермо. Разом з працівниками поліції на їхньому службовому авто я приїхав на місце ДТП. На місці події на мене склали три адміністративні протоколи за ст.122, 130, 124 КУпАП, з якими ст.122, 130 КУпАП я не погодився.

Також додав, що під час вчинення ДТП в стані алкогольного сп`яніння не перебував, алкогольних напоїв не вживав. Про факт вчинення ДТП близько 00:15 я повідомив ст.л-та. поліції ОСОБА_6 інспектора чергового чергової частини штабу БПОП ГУНП, який в цей день перебував на чергуванні. Швидше повідомити про вказану подію, я не міг, оскільки мій мобільний телефон був розряджений. Мені та особовому складу батальйону постійно командування БПОП наголошує на дотримання службової та транспортної дисципліни».

Крім того, в письмових поясненнях наявні запитання:

- Чи повідомляли Ви, про факт ДТП на лінію « 102»? «На лінію 102 не повідомляв»;

- Коли і кого з керівництва БПОП ГУНП у Львівській області Ви повідомляли про факт ДТП, та складання відносно Вас адміністративних матеріалів? «Близько 00:15 год. я повідомив ст.л-та. поліції ОСОБА_6 інспектора чергового чергової частини штабу БПОП ГУНП. Керівництво не повідомляв»;

- Чому здійснили з`їзд з місця події, а саме ДТП до приїзду працівників поліції? «Тому що водій та пасажир в поліцію особисто не дзвонили, з власником автомобіля домовились за відшкодування його авто»;

- Чи пропонували Вам працівники патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події або у медичному закладі? Якщо так повідомте причину відмови у проходженні такого огляду? «Пропонували вдома а в подальшому на місці події я відмовився тому що по приїзді додому сів вечеряти і випив пляшку пива».

Суд зазначає, що надані пояснення подані ОСОБА_1 власноручно, що підтверджується підписом позивача на письмових поясненнях та не спростовується самим позивачем.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №3528 від 14.12.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПОП ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського передбачених п.1,4 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.6 розд.2 «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за №223/33194, п.5 розд.І та п.3 розд.IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706, п.1,3,6 ч.3 ст.1, ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIIІ, п.п.1.1, 1.2 п.1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.02.2020 №803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», на підставі п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до поліцейського взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0113555) застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №615о/с від 19.12.2022 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України): старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0113635), поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону поліції особливого призначення ГУНП у Львівській області звільнено з 19.12.2022.

Позивач вважаючи накази незаконними та такими, що підлягають скасуванню звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1).

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Законами України «Про Національну поліцію», «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

Статтею 8 Конституції України установлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII(далі - Закон №580-VIII).

Згідно ст.2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Статтею 6 Закону №580-VIII встановлено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України. Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

За приписами ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ч.1 ст.64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

В силу приписів ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 5-1) здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України «Про електронні комунікації»; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; 14) вживає всіх можливих заходів для надання домедичної допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, які поліція може закріплювати на однострої.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці (ч.2 ст.40 №580-VIII).

Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України (ч.3 ст.40 №580-VIII).

Частинами 1,2 ст.19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (ч.2 ст.77 Закону №580-VIII).

День звільнення вважається останнім днем служби (ч.3 ст.77 Закону №580-VIII).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут).

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Нормою ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Забороняється втручання в службову діяльність поліцейських особами, які не є їхніми прямими керівниками, крім випадків, визначених Конституцією та законами України.

Згідно ст.3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний, зокрема: 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).

Частинами 1,2,3 ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється (ч.5 ст.13 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.1 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Частиною 3 ст.14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.

Відповідно до ч.1 ст.19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку (ч.2 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Частиною 3 ст.19 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч.4 ст.19 Дисциплінарного статуту обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського (ч.5 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Згідно ч.6 ст.19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

Частиною 7 ст.19 Дисциплінарного статут встановлено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Частинами 9,10 ст.19 Дисциплінарного статуту передбачено, що за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут Національної поліції України, доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Статтею 26 Дисциплінарного статуту встановлено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях (ч.3 ст.26 Дисциплінарного статуту).

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (ч.5 ст.26 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції (ч.6 ст.26 Дисциплінарного статуту).

Частиною 1 ст.27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Відповідно до ч.1,2 ст.29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (абз.1 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (абз.5 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст.37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України №1179 від 09.11.2016 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських (далі-Правила №1179).

Відповідно п.1 розд.І Правил №1179, правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, які поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції (п.2 розд.І Правил №1179).

Правила ґрунтуються на Конституції України, Законах України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», інших законах України, актах Президента України та постановах Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України (п.3 розд.І Правил №1179).

Пунктом 4 розд.І Правил №1179 передбачено, що під час прийняття на службу до поліції особу ознайомлюють з вимогами цих Правил.

Згідно п.1 розд.ІІ Правил №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Відповідно до п.2 розд.ІІ Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейському, зокрема заборонено:

- допускати будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками, дискримінацію в будь-якій формі;

- перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Відповідно до п.1,2,3,4,5 розд.IV Правил №1179 поліцейський виконує свої службові обов`язки в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства і спрямовує свою діяльність на задоволення їхніх потреб.

Незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: - бути тактовним та доброзичливим; - висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; - надати можливість особі висловити власну думку; - до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя (п.2 розд.ІV Правил №1179).

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики (п.3 розд.ІV Правил №1179).

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним (п.4 розд.ІV Правил №1179).

З метою зменшення кількості випадків застосування поліцейських заходів примусу поліцейський повинен проявляти розсудливість, відкритість, почуття справедливості, володіти комунікативними навичками (переконання, ведення переговорів тощо), а в необхідних випадках мати керівні та організаційні якості (п.5 розд.ІV Правил №1179).

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі-Інструкція №1395).

Відповідно до п.1 розд.І Інструкції №1395 Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Пунктом 5 розд.І Інструкції встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою, сьомою - дев`ятою статті 121, частиною третьою статті 121-3, частинами п`ятою і сьомою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частинами третьою і п`ятою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, статтею 188-28 КУпАП.

Суд зазначає, що 27.11.2022 відносно ОСОБА_1 було складено три протоколи про адміністративне правопорушення:

- серії ААД №141432 відповідно до якого 26.11.2022 о 23:16 год. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 541км+680м, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_6 з ознаками алкогольного сп`яніння: «запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя», від (огляду) проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП;

- серії ААД №141431 відповідно до якого 26.11.2022 о 23:16 год. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 541км+680м, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_6 не був уважний, не врахував дорожньої обстановки не обрав безпечної швидкості руху внаслідок чого здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом MODAN д.н.з. НОМЕР_3 . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Також транспортний засіб MODAN внаслідок інертного руху пошкодив відбійник чим порушив вимоги п.2.3. б, п.12.1, п.11.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП;

- серії ААД №141433 відповідно до якого 26.11.2022 о 23:16 год. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 541км+680м, водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_6 став причетним до дорожньо-транспортної пригоди, не зупинився та покинув місце ДТП чим порушив вимоги п.2.10 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.

В протоколах зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Пустомитівському районному суді Львівської області.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про розгляд та прийняття відповідного рішення судом за результатами розгляду протоколів про адміністративне правопорушення, зокрема постанов суду про притягнення до адміністративної відповідальності або закриття адміністративного провадження.

Судом здійснено пошук інформації наявної на сайті «Судова влада» в розділі «Стан розгляду справи» за даними « ОСОБА_1 ». На сайті наявна інформація, про те, що в провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебувають на розгляді складені працівниками УПП у Львівській області протоколи про адміністративні правопорушення та яким присвоєно єдиний унікальний номер справи №450/4229/22, №450/4230/22, №450/4231.

Згідно здійсненого пошуку на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за номерами справ №450/4229/22, №450/4230/22, №450/4231, встановлено відсутність постанов суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності або закриття адміністративного провадження за складеними протоколами про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що в межах розгляду даної справи не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку та, відповідно, оцінка обґрунтованості та законності висновків відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, що має наслідком застосування дисциплінарного стягнення.

При цьому наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

У спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення до позивача було застосоване за поведінку, що є несумісною з проходженням служби в поліції та не відповідає званню працівника поліції, а не за вчинення адміністративного правопорушення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України».

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно п.1 розд.ІІ цього Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За змістом п.1 розд.V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п.4 розд.V Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 13 розд.V Порядку передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

За змістом п.1 розд.VІІ Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Аналіз наведених норм вказує на те, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області №3352 від 28.11.2022 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» за фактом надходження 27.11.2022 до ГУНП у Львівській області інформації про те, що на автодорозі М-06 поблизу с. Чижки Львівського району поліцейський взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 керуючи власним автомобілем марки «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 , створив аварійну ситуацію, внаслідок чого автомобіль марки «Музам» н.з. НОМЕР_3 здійснив зіткнення із відбійником та отримав механічні пошкодження. На місці події ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі, однак останній від проходження такого огляду відмовився. Працівниками УПП у Львівській області відносно ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ст.ст.122-4 КУпАП, 124 КУпАП та 130 КУпАП, призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливих порушень службової дисципліни.

За результатами службового розслідування проведеного у формі письмового провадження за фактом можливих порушень службової дисципліни, допущених окремими працівниками ГУНП у Львівській області дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками БПОП ГУНП у Львівській області від 12.12.2022, яким встановлено, що «26.11.2022 о 23:15 на лінію « 102» надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_3 про те, що на мості у напрямку м. Винники відбулась ДТП між автомобілями «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 та «MODAN» н.з. НОМЕР_3 , водій віком 20 років має травму, шоковий стан. Дана подія зареєстрована в ІП ЄО ІКС ІПНП ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП за №11192 від 27.11.2022. Відповідно до інформації внесеної до ІПНП по вказаному ЄО «...Водій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 керував т.з. ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_4 порушив п.п.2.3.б, 11.3, 12.1, та допустив зіткнення з т.з «MODAN» н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 котрий інерційним рухом пошкодив відбійник. Після зіткнення водій ОСОБА_1 залишив місце події, в подальшому його було виявлено за місцем проживання АДРЕСА_2 біля пошкодженого автомобіля. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду водій відмовився у встановленому законом порядку. На водія ОСОБА_7 було складено протоколи: ч.1 ст.130, ст.122-4, ст.124...». Виїздом на місце події мобільною групою УГІ ГУНП та УПП у Львівській області під час спілкування з старшим сержантом поліції ОСОБА_1 виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя). На підставі чого, останньому було запропоновано пройти на місці події огляд на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або медичному закладі. Однак, останній від проходження такого огляду відмовився. У подальшому працівниками УПП у Львівській області відносно старшого сержанта поліції ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ст.ст.122-4 КУпАП (протокол ААД 141433), 124 КУпАП (протокол ААД 14131) та 130 КУпАП (протокол ААД 141432). На момент складання адміністративних матеріалів старший сержант поліції ОСОБА_1 перебував поза службою у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

У ході службового розслідування опитаний інспектор УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_8 , пояснив, що 26.11.2022 близько 23:20 на службовий планшет надійшло повідомлення про «ДТП з потерпілими», яке відбулось на автодорозі М-06 Київ-Чоп 541 км, неподалік с. Чишки. Прибувши на місце події було виявлено транспортний засіб «MODAN» н.з. НОМЕР_3 та свідків події, які повідомили, що водій автомобіля «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 спричинив ДТП, після його вчинення покинув місце події та поїхав по автодорозі 14-06 в напрямку м. Києва. У подальшому вище вказаний транспортний засіб було перевірено по базах МВС та встановлено місце проживання власника даного автомобіля, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Надалі, прибувши за вказаною адресою, було виявлено автомобіль марки «ВАЗ-2108», н.з. НОМЕР_4 з характерними пошкодженнями, що вказували на його участь в ДТП. Поблизу вказаного автомобіля знаходився громадянин, як згодом було встановлено ОСОБА_1 , який являється власником даного транспортного засобу та який на той час перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. З метою ідентифікації даного громадянина на предмет причетності до вчинення ДТП, зроблено його фото та надіслано свідкам, які в той час знаходились на місці події. В подальшому один із свідків підтвердив, що саме ця особа знаходилась за кермом автомобіля ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_4 після вчинення ДТП втекла. Як вказав у своєму поясненні ОСОБА_8 надалі ОСОБА_1 було запропоновано повернутись на місце події для подальшого встановлення всіх обставин справи та складання відповідних адміністративних матеріалів. Після з`ясування всіх обставин ОСОБА_1 повідомлено, що на нього будуть складатись адміністративні матеріали за ст.124 КУпАП та ст.122-4 КУпАП. Водночас під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, після чого запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці із застосуванням приладу «Драгер» або в медичному закладі, на що останній відмовився. Відповідно на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП у присутності свідків.

Опитаний інспектор УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_9 повідомив, що близько 23:20 26.11.2022 на службовий планшет отримали службове завдання про «ДТП з потерпілими» на автодорозі М-06 Київ-Чоп 541км, неподалік с. Чишки Львівського району. Прибувши на місце події екіпаж поліції «Омега-611» виявив транспортний засіб марки «МОDAN» н.з. НОМЕР_3 та свідків події, які повідомили, що водій автомобіля «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 після вчинення ДТП залишив місце події та поїхав по автодорозі М-06 в сторону м. Києва. У подальшому даний автомобіль було перевірено по базах МВС та встановлено місце проживання власника автомобіля, а саме: Львівська область, с. Ямпіль вул. Верхня, 52. Прибувши за вказаною адресою помітили транспортний засіб ВАЗ 2108 н.з. НОМЕР_4 з характерними пошкодженнями ДТП. Також, поблизу автомобіля ВАЗ виявлено невідому особу, як згодом було встановлено ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Після цього вони сфотографували ОСОБА_1 та надіслали фото одному із свідків, який підтвердив причетність його до ДТП. В подальшому ОСОБА_1 запрошено на місце події для з`ясування всіх обставин та складання відповідних матеріалів. Після прибуття на місце вчинення ДТП у свідків відібрано пояснення з даного приводу, а ОСОБА_1 у зв`язку із виявленням ознак алкогольного сп`яніння таких як: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка яка не відповідала обстановці, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Водій транспортного засобу «ВАЗ-2108» ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, після чого на ОСОБА_1 було складено відповідні адміністративні матеріали.

З метою повного та об`єктивного дослідження обставин події під час проведення службового розслідування опитано очевидця події гр. ОСОБА_3 , який пояснив, що 26.11.2022 близько 23:00 разом із сім`єю повертався додому у сторону м. Винник та став свідком ДТП. У цей час він одразу прийняв рішення про зупинку свого транспортного засобу, щоб пересвідчитись чи може чимось допомогти потерпілим. Вийшовши з власного автомобіля направляючись до місця аварії він побачив автомобіль «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 , який вчинив ДТП та з якого вийшов водій, який поводив себе неадекватно. Враховуючи поведінку водія автомобіля «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 , яка не відповідала обставинам, що склались, ОСОБА_3 попросив останнього повернутись у свій автомобіль та очікувати на прибуття працівників поліції яких він викликав. Згодом, свідок підійшов до вантажівки «МODAN» зробив візуальний огляд на предмет відкритого вогню і розлитих рідин, переконавшись у безпеці разом із пасажиром автомобіля «МODAN» надав допомогу водієві того ж транспортного засобу який був притомним, однак внаслідок удару йому затиснуло ноги. У той час вони помітили, як водій автомобіля «ВАЗ-2108» робив декілька спроб завести свій автомобіль, і після наступної вдалої спроби без жодних пояснень втік з місця вчинення ДТП, не реагуючи на будь-які спроби його зупинки. Далі ОСОБА_3 пояснив, що майже одразу після втечі водія «ВАЗ-2108» прибули працівники поліції, яким він повідомив про всі обставини, очевидцем яких він став, на що останні відреагували миттєво та направились наздоганяти вказане авто. Через деякий час, від поліцейських на мобільний телефон він отримав фото та підтвердив, що саме ця особа вчинила ДТП та втекла з місця події. В подальшому ОСОБА_3 дочекався швидку медичну допомогу, яка забрала потерпілих для надання допомоги, поліцейських з особою яка вчинила ДТП та надав їм пояснення з приводу ситуації очевидцем якої він став. Крім цього, у своєму поясненні ОСОБА_3 зазначав, що неадекватну поведінку водія автомобіля марки «ВАЗ-2108» він помітив ще рухаючись по автомобільній дорозі. Очевидець події зазначає, що під час руху водій ОСОБА_1 декілька разів робив незрозумілі маневри по дорозі, один раз незрозуміло здійснив розворот порушуючи правила дорожнього руху, тим самим наражаючи інших на небезпеку, а згодом і спричинив ДТП.

З метою встановлення всіх обставин, у ході службового розслідування опитаний водій автомобіля «МОDAN», н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , повідомив, що 26.11.2022 близько 23:15 у темну пору доби на неосвітленій ділянці дороги він рухався по автодорозі М-06 на автомобілі марки «МОDAN» н.з. НОМЕР_3 в напрямку м. Винники. В цей час автомобіль марки «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 , як згодом стало відомо під керуванням ОСОБА_1 , раптово здійснив обгін його автомобіля марки «МОDAN», внаслідок чого відбулося зіткнення: передньої правої сторони автомобіля «ВАЗ-2108» у передню ліву сторону автомобіля «МОDAN». Внаслідок ДТП два транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження в області лівої очної ділянки. Останній перебував у шоковому стані від ДТП тому не одразу зрозумів, що отримав тілесні ушкодження, однак через деякий час приїхала КШМД, яка надала медичну допомогу та госпіталізувала у КНП « 8-а міська клінічна лікарня м. Львова». У лікарні ОСОБА_2 надали допомогу, обстежили його та відпустили, оскільки не було травм які б загрожували його здоров`ю. Крім цього, ОСОБА_2 у своєму поясненні зазначив, що ОСОБА_1 запропонував грошову компенсацію за технічно пошкоджений автомобіль унаслідок ДТП, на що, ОСОБА_2 погодився, але попередньо сказав, що йому необхідна консультація спеціаліста щодо вартості ремонту. В подальшому ОСОБА_2 вказав, що претензій до ОСОБА_1 не має, оскільки останній компенсував всі витрати на ремонт автомобіля, а стану його здоров`я нічого не загрожувало.

З метою з`ясування всіх обставин під час проведення службового розслідування опитаний поліцейський взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 , який пояснив, що 26.11.2022 перебував на службі з 06:00 до 18:00 після чого, він та його співробітники були відпущені додому. Його автомобіль марки «ВАЗ-2108» знаходився на парковці підрозділу. Орієнтовно з 18:00 до 22:30 ОСОБА_1 ремонтував свій автомобіль через несправність свічки запалення та катушки, внаслідок чого його автомобіль не заводився. Близько 22:30 ОСОБА_1 виїхав з підрозділу БПОП і направився додому в с. Ямпіль. В подальшому рухаючись по об`їзній дорозі м. Львова біля населеного пункту Чишки, він попав у ДТП причину вчинення якого він пояснив, що перед ним рухався автомобіль марки «МОDAN» н.з. НОМЕР_3 , який різко пригальмував, у свою чергу ОСОБА_1 уникаючи зіткнення різко повернув ліворуч, тому що з правої сторони знаходився відбійник. Однак, через погодні умови, дорожнє покриття під час приморозку ним не достатньо враховано обстановку внаслідок чого машину занесло праворуч та відбулося зіткнення з транспортним засобом «МОDAN». В подальшому ОСОБА_1 зупинився, підійшов до водія вищевказаного автомобіля, запитав чи потрібна йому чи пасажиру медична допомога на що останні відмовились. Згодом ОСОБА_1 разом із водієм автомобіля «МОDAN» оглянули два транспортних засоби на наявність ушкоджень, обмінялись мобільними телефонами та домовились про зустріч на наступний день, оскільки ОСОБА_1 добровільно запропонував відшкодувати завдану шкоду. Оскільки, все було погоджено з власником автомобіля «МОDAN», ОСОБА_1 поїхав додому та не залишився очікувати прибуття евакуатора. Як вказав ОСОБА_1 в подальшому, близько 00:05 год. 27.11.2022, до нього додому приїхали працівники патрульної поліції та повідомили, що на лінію 102 надійшло повідомлення про вчинення ним ДТП. З даного приводу ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції про ситуацію, яка склалась, останні запропонували йому повернутись на власному автомобілі на місце вчинення ДТП, однак він відмовився сідати за кермо автомобіля через те, що повернувшись додому він сів вечеряти та випив пляшку пива. У подальшому спільно з працівниками поліції на їх службовому автомобілі ОСОБА_1 приїхав на місце ДТП, де на нього склали адміністративні протоколи за ст.ст.122-4, 124, 130 КУпАП, з якими він не погодився. Також ОСОБА_1 наголосив, що під час вчинення ДТП в стані алкогольного сп`яніння не перебував, алкогольних напоїв не вживав. Про факт вчинення ДТП близько 00:15 год. 27.11.2022 ОСОБА_1 повідомив інспектора-чергового чергової частини БПОП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 який у цей день перебував на чергуванні. Як пояснив ОСОБА_1 повідомити швидше про подію керівництво чи чергову частину БПОП він не міг, оскільки його мобільний телефон був розряджений. Також, старший сержант поліції ОСОБА_1 зазначив, що йому та особовому складу БПОП керівництво постійно наголошує на дотриманні службової та транспортної дисципліни. При цьому, в ході проведення службового розслідування та з метою з`ясування всіх обставин справи старшому сержанту поліції ОСОБА_1 задано додаткові запитання, зокрема:

- Запитання: чи повідомляв він про факт ДТП на лінію « 102»? - Відповідь: «ні не повідомляв»;

- Запитання: коли і кого з керівництва БПОП ГУНП у Львівській області він повідомляв про факт вчинення ДТП та складання відносно нього адміністративних матеріалів? - Відповідь: «близько 00:15 год. 27.11.2022 він повідомив інспектора-чергового чергової частини БПОП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , однак керівництво не повідомляв»;

- Запитання: чому здійснили з`їзд з місця вчинення ДТП до приїзду працівників поліції? - Відповідь: «здійснив з`їзд з місця події, оскільки водій та пасажир автомобіля «МОDAN» в поліцію особисто не повідомляли, а з власником автомобіля домовився про відшкодування завданих збитків»;

- Запитання: чи пропонували йому працівники патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події чи в медичному закладі? Якщо так, яка причина відмови у проходженні такого огляду? - Відповідь: «так, пропонували пройти огляд і вдома і на місці події. Однак, він відмовився аргументуючи це тим, що по приїзді додому сів вечеряти і випив пляшку пива».

З метою спростування чи підтвердження фактів вказаних ОСОБА_1 у своєму поясненні, а також повного та всебічного дослідження обставин події, яка мала місце 26.11.2022 здійснено огляд відеозаписів з портативних відеореєстраторів №471381 та №471916 працівників УПП у Львівській області ДПП які забезпечували реагування на подію за участі ОСОБА_1 (акт здійснення огляду №1081/67-2022 від 07.12.2022) за результатами чого встановлено, що на 28-ти відеофрагментах з портативного відеореєстратора №471381 лейтенанта поліції ОСОБА_9 , та портативного відеореєстратора №471916 лейтенанта поліції ОСОБА_8 ведення відеозйомки на яких розпочались о 23:30 26.11.2022, зокрема відображено:

- відеофрагмент №0 з портативного відеореєстратора №471381 (початок - 23:30, завершення - 23:45) розпочинається з того, що працівники поліції рухаючись автомобільною дорогою населеного пункту помітили автомобіль «ВАЗ-2108» н.з НОМЕР_4 , з характерними ознаками вчинення ДТП. Поблизу транспортного засобу знаходився ОСОБА_1 , який повідомив що автомобіль його, але ним він не керував, оскільки приїхав з роботи ще вранці. В подальшому ОСОБА_1 наголосив, що свій автомобіль дав братові, на прохання поліцейських назвати його дані чи зв`язатись з ним ОСОБА_1 уникав відповіді. Далі поліцейські роблять фото останнього та пропонують проїхати з ними на місце вчинення ДТП;

- відеофрагмент №1 з портативного відеореєстратора №471381 (початок - 23:45, завершення - 00:00:15) відображає розмову ОСОБА_1 з працівниками поліції на якій він неодноразово вживає нецензурну лексику вказує, що являється працівником поліції також. В подальшому ОСОБА_1 з працівниками УПП на службовому автомобілі повертається на місце події та заперечує свою причетність до вчинення ДТП. Згодом ОСОБА_1 вказує, що свій автомобіль «ВАЗ-2108» надав у користування брату, який можливо спричинив ДТП та втік з місця його вчинення, він в свою чергу на той момент знаходився вдома. Також, під час розмови бачимо, що ОСОБА_1 намагається ввести в оману працівників поліції стосовно місця несення служби, оскільки невірно називає місце служби замість БПОП вказує ДСО, на уточнені питання працівників УПП щодо своїх анкетних даних відмовляється їх називати;

- відеофрагмент №2 з портативного відеореєстратора №471381 (початок - 00:00:15, завершення - 00:11) в подальшому з розмови ОСОБА_1 розуміємо, що останній телефонує співрозмовнику на ім`я ОСОБА_10 , який імовірно являється черговим БПОП ГУНП та повідомляє, що він з працівниками УПП їде на місце вчинення ДТП, яку спричинив його брат. В подальшому на місці події ми бачимо свідків події, які підтверджують, що саме ця особа, а саме ОСОБА_1 вчинив ДТП;

- відеофрагмент №6-11 з портативного відеореєстратора №471381 (початок - 01:42, завершення - 03:12) дані файлу ідентичні та відображають як працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти процедуру огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» або медичному закладі. Після роз`яснень підстав та процедури огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 повідомляв, що проходитиме даний огляд, але пізніше свідомо затягував час проведення огляду на стан сп`яніння та фактично уникав його. В подальшому працівники патрульної поліції в присутності двох свідків зафіксували даний факт та склади адміністративний протокол за відмову в проходженні такого огляду. Після цього, інспектор УПП лейтенант поліції ОСОБА_9 запросив у службовий автомобіль свідків та зробив відповідні записи у бланках пояснення. Надалі лейтенант поліції ОСОБА_9 оформив адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 ;

- відеофрагмент №12 з портативного відеореєстратора №471381 (початок - 03:12, завершення - 03:27) зафіксовано, як лейтенант поліції ОСОБА_9 під час оформлення адміністративних матеріалів пропонує поставити підпис, однак ОСОБА_1 відмовляється;

- відеофрагмент №13 з портативного відеореєстратора №471381 (початок - 03:27, завершення - 03:42) відображає, як інспектор УПП ОСОБА_8 поблизу службового автомобіля ознайомлює ОСОБА_1 з адміністративними протоколами, які складались відносно нього за ст.ст. 124 КУпАП, 130 КУпАП та 122-4 КУпАП. В подальшому бачимо, як ОСОБА_1 вказує, що від підпису в адміністративних матеріалах не відмовляється, але не підписує;

- відеофрагмент №14-15 з портативного відеореєстратора №471916 (початок - 23:30, завершення - 00:00) відображає аналогічні відеофрагменти портативного відеореєстратора №471381;

- відеофрагмент №16 з портативного відеореєстратора №471916 (початок - 00:00, завершення - 00:15) свідок, як згодом було встановлено ОСОБА_3 , вказує, що помітив неадекватну поведінку водія і зупинився для допомоги. Опісля відбувається розмова між лейтенантом поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_1 який вказує, що він є власником автомобіля однак дозволяє керувати ним іншим особам;

- відеофрагмент №17 з портативного відеореєстратора №471916 (початок - 00:15, завершення - 00:30) відображає розмову ОСОБА_12 в якій він вказує, що його автомобіль постійно знаходиться на території БПОП або біля нього, можливо під цим останній розуміє територію БПОП ГУНП, ключі він залишаєш автомобілі та дозволяє користуватись ним інші особам. В подальшому ОСОБА_1 заперечує керування автомобілем «ВАЗ-2108». Згодом останній просить інспектора УПП лейтенанта поліції Микіча О.С. відключити відеозапис з портативного відеореєстратора чи поставити на паузу та поспілкуватись з ним без відеофіксації, на що лейтенант поліції ОСОБА_8 відмовився;

- відеофрагмент №18 з портативного відеореєстратора №471916 (початок - 00:30, завершення - 00:45) відображає як ОСОБА_1 заперечує свою причетність до вчинення ДТП, однак брат ОСОБА_2 , який являється водієм автомобіля «MODAN» з яким відбулось зіткнення повідомляє, що у нього є відео від свідків на яких є запис, що саме він був на місці вчинення ДТП. Далі інспектор УПП ОСОБА_9 зв`язується з медичною установою та з`ясовує діагноз потерпілого та пасажира;

- відеофрагмент №21 з портативного відеореєстратора №471916 (початок - 01:42, завершення - 01:57) зафіксовано, що лейтенанта поліції ОСОБА_8 повідомляє, що є свідки події, які підтверджують присутність ОСОБА_1 на місці вчинення ДТП, однак ОСОБА_1 заперечує даний факт. Далі, інспектор УПП ОСОБА_8 повідомляє, що на ОСОБА_1 будуть складатись адміністративні матеріали, а так як у нього є ознаки алкогольного сп`яніння пропонують за допомогою газоаналізатора «Драгер» чи медичній установі пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. У подальшому ОСОБА_1 від проходження такого огляду не відмовляється, однак фактично його уникає аргументуючи це тим, що за місцем проживання після роботи випив одну літру пива;

- відеофрагмент №23-27 з портативного відеореєстратора №471916 (початок - 02:12, завершення - 03:27) зафіксовано, як ОСОБА_1 висловлюється в сторону працівників поліції нецензурною лексикою. Працівники поліції продовжують оформляти адміністративні матеріали;

- відеофрагмент №28 з портативного відеореєстратора №471916 (початок - 03:27, завершення - 03:42) відображає як інспектор УПП лейтенант поліції Микіч О.С. ознайомлює ОСОБА_1 з адміністративними протоколами, які складені відносно нього за ст.ст.124 КУпАП, 130 КУпАП та 122-4 КУпАП від підписання яких останній на словах не відмовляється, проте не підписує.

Відтак проаналізувавши пояснення надані ОСОБА_1 , свідком гр. ОСОБА_3 , поліцейськими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та відеозаписи із портативних відеореєстраторів дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що під час проведення службового розслідування старший сержант поліції ОСОБА_1 проявив нещирість та намагався ввести в оману дисциплінарну комісію. А також ОСОБА_1 ввів в оману працівників поліції на місці події, надаючи інформацію про те, що він не їхав за кермом даного автомобіля. Окрім цього, ОСОБА_1 на місці вчинення ДТП відмовився від процедури проведення огляду на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі, чим проявив своє зверхнє ставлення до установлених норм поведінки.

Також, ОСОБА_1 у своєму поясненні вказує, що після вчинення ДТП він зупинився, підійшов до водія автомобіля, запитав чи потрібна йому чи пасажиру медична допомога на що останні відмовились. Згодом ОСОБА_1 вказує, що разом із водієм автомобіля «MODAN» оглянули два транспортних засоби на наявність ушкоджень, обмінялись мобільними телефонами та домовились про зустріч на наступний день, оскільки ОСОБА_1 добровільно запропонував відшкодувати завдану шкоду. Оскільки, все було погоджено з власником автомобіля «MODAN», ОСОБА_1 поїхав додому та не залишився очікувати прибуття евакуатора. Водночас будучи опитаний свідок вказаної ДТП ОСОБА_3 вказав, що водій автомобіля «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 , який вчинив ДТП поводив себе неадекватно та його поведінка не відповідала обставинам, що склались. У зв`язку із тим ОСОБА_3 попросив останнього повернутись у свій автомобіль та очікувати на прибуття працівників поліції яких він викликав. Згодом, ОСОБА_3 , підійшов до вантажівки «MODAN» та надавав допомогу водієві того ж транспортного засобу який був притомним, однак внаслідок удару йому затиснуло ноги, а водій автомобіля «ВАЗ-2108» зробивши декілька спроб завести свій автомобіль без жодних пояснень втік з місця вчинення ДТП, не реагуючи на будь-які спроби його зупинки.

Таким чином, проведеним службовим розслідуванням установлено, що поліцейський взводу №1 роти №3 БПОП ГУНП у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 , 26.11.2022 перебуваючи поза службою в цивільному одязі без вогнепальної зброї, керуючи автомобілем «ВАЗ-2108» н.з. НОМЕР_4 з ознаками алкогольного сп`яніння, допустив порушення Правил дорожнього руху України, а саме п.2.3 б, п.12.1, п.11.3 та п.2.10а ПДР України (не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху для безпечного керування транспортним засобом, внаслідок чого вчинив ДТП) у подальшому, будучи причетним до дорожньо-транспортної події не залишився на місці події, а з`їхав з неї, при цьому не повідомив за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102», не вжив заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, чим порушив вимоги пункту 6 розділу 2 «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за №223/33194. Крім цьому керуючись почуттям власної безкарності та намагаючись уникнути відповідальності від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим проявив своє зверхнє ставлення до установлених норм поведінки, зокрема вимоги п.2.5 ПДР України, згідно якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водночас старший сержант поліції ОСОБА_1 в порушення вимог п.5 розділу І та п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий час, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актів України, зокрема верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості, неупередженості та рівності під час спілкування з працівниками поліції поводив себе зверхньо, нетактовно вживав по відношенню до поліцейських нецензурну лексику, чим проявив своє зверхнє ставлення до установлених норм поведінки.

Крім цього, у ході службового розслідування, проаналізувавши сукупність встановлених обставин допущеного старшим сержантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що останній як працівник поліції відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» повинен запобігати вчиненню правопорушень, однак сам вчинив ряд порушень, що не лише суперечить призначенню та завданням правоохоронних інституцій, а й розхитує підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції України в європейську спільноту, а також знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні законності, чим скоїв дисциплінарний проступок, що принижує та дискредитує працівника поліції.

Такими своїми діями, старший сержант поліції ОСОБА_1 грубо порушив службову дисципліну, зокрема вимоги п.1, 3 та 4 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.1, 3, 7 ч.3 ст.1 Розділу І, п.5 ст.15 Розділу III Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, п.5 розділу І та п.3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 розділу 2 «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за №223/33194, п.2.5, 2.3 б, 12.1, 11.3 та п. 2.10а Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.02.2020 №803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», а також Присягу поліцейського, відтак своїм вчинком поставив під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в органах Національної поліції України, з огляду на що вбачається за необхідне застосувати до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 найсуворіший захід дисциплінарного впливу, передбачений статтею 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII. При цьому, обставини, що пом`якшують відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_1 під час службового розслідування дисциплінарною комісією не встановлені».

Крім того, в матеріалах службового розслідування наявні пояснення очевидців, свідків та потерпілого, які були надані в день дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_13 , пояснила, що 26.11.2022 на автодорозі М-06 проїжджаючи перехрестя на с. Чишки в напрямку м. Києва стала очевидцем ДТП між автомобілем LADA н.з. НОМЕР_4 та вантажним авто н.з. НОМЕР_3 . Після чого водій LADA вийшов зі свого автомобіля оглянувши обстановку сів у автомобіль і поїхав з місця аварії по автодорозі М-06 до м. Києва. Згодом вдалося встановити, що ОСОБА_1 керував автомобілем LADA н.з. НОМЕР_4 .

ОСОБА_14 та ОСОБА_15 27.11.2022 були запрошені представниками поліції у якості свідків при проходженні водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та засвідчити факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння також зафіксований на портативних відеореєстраторах працівників УПП у Львівській області.

ОСОБА_2 , пояснив що в результаті ДТП пошкоджено кабіну автомобіля та затиснуло ноги педалями. Підійшов чоловік віком 37 років назвався поліцейським і сказав, що він водій автомобіля ВАЗ-2108 і просив вибачення за ДТП і просив невикликати поліцію. Від нього було чути запах алкоголю. Попросив щоб викликав мені швидку медичну допомогу, після моїх слів втік з місця ДТП.

Суд зазначає, що факти встановлені під час проведення службового розслідування підтверджуються наданими Головним управлінням Національної поліції у Львівській області відеоматеріалами, з яких вбачається, що ОСОБА_1 стверджує про те, що він не керував транспортним засобом ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_4 а надав його своєму брату. Однак зазначені твердження спростовуються самим же ОСОБА_1 в позовній заяві та наданих поясненнях під час проведення службового розслідування, оскільки в позовній заяві та поясненнях зазначає, що він керував автомобілем та ним було вчинено дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином з матеріалів справи, суд встановив, що ОСОБА_1 під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, проведення відповідних дій в день дорожньо-транспортної пригоди намагався ввести в оману працівників поліції на місці події, надаючи неправдиву інформацію про те, що він не перебував за кермом автомобіля ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_4 та не вчиняв ДТП, а під час проведення службового розслідування надав зовсім протилежні пояснення. Крім того на місці вчинення ДТП відмовився від процедури проведення огляду на встановлення ступеню алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі, затягував процес проведення огляду, чим вчиняв дії направленні на уникнення засвідчення (фіксування) факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Суд наголошує, що матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 усвідомлюючи усі негативні наслідки, які можуть за собою мати вчинене ДТП, намагався уникнути відповідальності перекладаючи її на брата безпосередньо в день ДТП (приблизно з 23:30 год. 26.11.2022 по 03:30 год 27.11.2022) та надаючи зовсім протилежні пояснення вже під час проведення службового розслідування зазначаючи про те, що він вчинив ДТП, але не перебував в стані алкогольного сп`яніння та поїхав з місця ДТП у зв`язку з тим, що було досягнуто домовленість про відшкодування збитків.

Разом з тим, суду незрозумілі дії позивача, які вчинялися після того як відбулася дорожньо-транспортна пригода, оскільки замість того, щоб вчиняти дії які направлені на вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, залишитися на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди до приїзду поліції та медиків, вчиняти дії на надання допомоги особам, які її потребують, враховуючи пояснення очевидця ОСОБА_3 який зазначив, що у водія автомобіля «MODAN» були затиснуті ноги та пояснення безпосереднього водія ОСОБА_2 який зазначив, що просив водія ВАЗ-2108 викликати швидку медичну допомогу, позивач сів в автомобіль та поїхав з місця ДТП додому. Тим самим вчинив дії щодо залишення місця ДТП та залишення осіб, які отримали незначні травми.

Суд не бере до уваги пояснення (свідчення) позивача, про те, що він спитав про медичну допомогу водієві та пасажиру, оскільки вони спростовуються поясненнями очевидців ОСОБА_13 , ОСОБА_3 (зазначили про те, що вийшовши з авто подивився ситуацію та поїхав з місця ДТП) та безпосередньо потерпілим ОСОБА_2 (зазначив, що ОСОБА_1 почувши про необхідність виклику швидкої допомоги, поїхав з місця ДТП).

Також у суду є сумніви щодо надання правдивих пояснень, оскільки надані позивачем пояснення спростовуються поясненнями очевидців скоєного ДТП.

В матеріалах справи наявні документи з яких вбачається, що ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомлено про недопущення порушень стану дисципліни та законності, зокрема щодо:

- неприпустимості випадків вчинення порушення службової дисципліни у робочий та позаробочий час, зокрема керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного та іншого), перебування у такому стані на службі, у службовому приміщенні чи у однострої;

- неприпустимості вчинення порушень службової в тому числі автотранспортної дисципліни, будь-яких порушень Правил дорожнього руху, як у робочий так і позаробочий час;

- дотримання вимог та обмежень встановлених Законом України «Про запобігання корупції».

Суд вважає, що факт швидкого залишення місця ДТП також свідчать про певні сумніви щодо перебування позивача в тверезому стані.

Суд наголошує, що позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів, які спростовують вчинені дії та виключають факт вчинення дисциплінарного проступку.

Разом з тим, суд погоджується з доводами позивача про те, що під час проведення службового розслідування відповідач не врахував пом`якшуючі обставини, зокрема наявність нагород та повне відшкодування шкоди завданої ДТП (зазначено у висновку від 12.12.2022 про відсутність пом`якшуючих обставин).

Проте, суд вважає, що пом`якшуючі обставини не впливають на ступінь застосованого стягнення, оскільки досліджені під час розгляду справи матеріали та відеоматеріали, свідчать про намагання уникнути відповідальності за вчинене ДТП. Суд встановив, що в позовній заяві та письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає про те, що він особисто їхав за кермом автомобіля ВАЗ-2108 та вчинив ДТП. В той же час з відеоматеріалів вбачається, що позивач стверджує та переконує працівників УПП у Львівській області про те, що автомобіль було надано брату, який і вчинив ДТП. Крім того, з досліджених відеоматеріалів вбачається нетипова поведінка для тверезої людини, яка не вчиняла ДТП підвищена нервовість, використання нецензурної лексики, часте паління, повторення одних і тих самих фраз, невизнання провини та надання неправдивих свідчень (навіть враховуючи, що ОСОБА_1 випив всього пляшку пива).

Таким чином, суд робить висновок, що відповідачем не було враховано пом`якшуючі обставини під час застосування дисциплінарного стягнення, однак зазначені пом`якшуючі обставини в сукупності всіх зібраних під час службового розслідування та досліджених судом доказів не впливають на правильність застосування найсуворішого стягнення за вчинення даного дисциплінарного проступку.

Крім того, суд досліджуючи відеоматеріали встановив неодноразове використання ОСОБА_1 нецензурної лексики під час спілкування та встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди з працівниками УПП у Львівській області.

Стосовно тверджень позивача про те, що висновок службового розслідування не містить належних та допустимих доказів присутності ознак алкогольного сп`яніння при скоєнні ДТП, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, а не за вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, в даному випадку розмежовується адміністративна відповідальність, яка вирішується в порядку адміністративного судочинства та розглядається судом та дисциплінарна відповідальність, до якої притягується особа у разі вчинення дисциплінарних проступків, скоєння яких знаходять своє підтвердження за результатами проведення службового розслідування.

Зазначені види юридичної відповідальності є різними за своєю суттю та між собою не пов`язані, внаслідок чого результати розгляду адміністративних матеріалів, складених відносно ОСОБА_1 , не мають взаємозв`язку із результатами розгляду питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так, Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 29.10.2018 у справі №826/17433/16, від 20.03.2019 у справі №804/676/18, від 03.04.2019 у справі №816/1218/16, від 07.08.2019 у справі №540/2057/18, від 16.08.2019 у справі №804/2146/18, від 22.11.2019 у справі №826/6107/18, від 22.01.2020 у справі №160/1750/19, від 25.06.2020 у справі № 2240/2329/18.

Крім цього, суд зазначає, що Верховним Судом у постанові від 02.04.2021 у справі №420/3659/19 викладено правову позиції відповідно до якої наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливість притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Таким чином, суд зазначає, що факт притягнення або відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності.

Суд зазначає, що одним із принципів етики працівників Національної поліції є гідна поведінка, що охоплює: повагу до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів; недопущення дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників Національної поліції. Поведінка працівника Національної поліції завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07.03.2019 у справі №819/736/18, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Отже, судом під час розгляду справи встановлено, що позивачем було вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоєно проступок, який суперечить інтересах суспільства, підриває довіру до нього як до носія влади, за що законом передбачена дисциплінарна відповідальність.

Тому, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні службової дисципліни, грубого ігнорування вимог Дисциплінарного статуту , Закону України «Про Національну поліцію», Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, Правил етичної поведінки поліцейських.

Зазначені обставини безумовно негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, та заслуговують застосування найсуворішого виду дисциплінарної відповідальності (дисциплінарного стягнення) - звільнення із служби в поліції.

Разом з тим, суд враховує, що для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, обов`язковою умовою є підтвердження матеріалами службового розслідування факту умисного чи з необережності скоєння ним дисциплінарного проступку. Вирішуючи спір та встановлюючи істину в справі, суд повинен базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоб в суду не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Крім того, під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до виконання службових обов`язків. Такі відомості повинні бути викладені у висновку службового розслідування.

Аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є порушення дисципліни та чи є воно грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд враховуючи зміст наданих пояснень, даючи аналіз висновку службового розслідування та оспорюваним наказам, приходить до висновку, що оскаржувані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на самостійних підставах недотримання вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських.

Таким чином, судом встановлено, що матеріали дисциплінарної справи відносно ОСОБА_1 свідчать про нещирість та намагання ввести в оману працівників поліції та дисциплінарну комісію для уникнення відповідальності за вчинену дорожньо-транспортну пригоду, які також полягають у невиконанні (недотриманні) законодавчих та підзаконних актів з питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені, в тому числі порушення Присяги працівника поліції, оскільки позивачем скоєно проступок (вчинок) який підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд наголошує, що позивачем не надано докази, які спростовують висновки дисциплінарного провадження та можуть свідчити про не вчинення дисциплінарного проступку.

Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №816/604/17).

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 по справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява №34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії» (заява № 63235/00).

Прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

Варто також зазначити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги поліцейського. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання поліцейського. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду у постановах від 21.09.2018 у справі №824/227/17-а, від 08.08.2019 у справі №824/1015/16-а.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12.01.2012 у справі «Горовенки та Бугара проти України» (Заяви №№ 36146/05 та 42418/05) п.38).

Відтак, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби з поліції є правомірним і пропорційним.

В межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак порушення службової дисципліни, зокрема, прояв нещирості та намагання ввести в оману працівників поліції та дисциплінарну комісію для уникнення відповідальності за вчинену дорожньо-транспортну пригоду. В діях позивача, на переконання суду наявний склад дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з врахуванням всіх обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 28.02.2020 у справі №825/1398/17, від 06.03.2020 у справі №804/1758/18, від 15.10.2020 у справі №640/11784/19, від 20.10.2020 у справі №340/1502/19, від 06.10.2021 у справі №200/11250/19-а.

Згідно ч. 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, при вирішенні даної адміністративної справи суд враховує, що у постанові від 22.05.2020 у справі №825/2328/16 Верховний Суд зазначив наступне:

«Порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultraviresaction - invalidact). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваністьакта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18».

Водночас під час розгляду цієї справи судом не встановлено таких порушень процедури прийняття спірного наказу, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Оскаржувані накази винесено з урахуванням ступеню вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та керуючи нормами Законів України «Про Національну поліцію», «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

У контексті оцінки доводів позову суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №3528 від 14.12.2022 року про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників БПОП ГУНП у Львівській області та №615 від 17.12.2022 про звільнення з посади старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , прийняті на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією і законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є правомірними, а позовні вимоги в цій частині такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки вимога про поновлення позивача на посаді є похідною від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відсутні підстави для задоволення даної вимоги також.

За таких обставин, позовні вимоги не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Національної поліції у Львівській області та поновлення на службі - відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14.07.2023.

Суддя Коморний О.І.