Справа № 380/15916/22
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань відводу

12 липня 2023 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Раєнко О.В., розглянувши в підготовчому засіданні заяву представника позивача про відвід судді в адміністративній справі за

позовом ОСОБА_1 , представник - не з`явився
до Покровської міської ради Дніпропетровської області, представник - Хомік О.В.
про про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління державної податкової служби України у Дніпропетровській області, Покровської міської ради Дніпропетровської області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від червня 2022 №0-0409;

- визнати протиправним та скасувати рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29.03.2019 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».

14.12.2022 року ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби України у Дніпропетровській області, Покровської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29.03.2019 року «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» - повернуто позивачу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.03.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 про повернення позовної заяви (в частині позовних вимог) в адміністративній справі № 380/15916/22 - скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

03.05.2023 суддя отримав від представника позивача заяву про відвід судді, яка мотивована наступним:

«Відповідно до «Бангалорських принципів поведінки суддів» схвалених 19 травня 2006р Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23

1.1. Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямо о чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

1.3. Суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання, з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу.

2.5. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, а також коли у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

3.1. Судія демонструє поведінку, бездоганну навіть з точки зору стороннього спостерігача.

5.2. При виконанні своїх судових обов`язків суддя не повинен словами чи поведінкою демонструвати прихильність чи упередженість до будь-якої особи чи групи осіб, керуючись причинами, що не стосуються справи.

…

Так, згідно з роз`ясненнями ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

…

Дії судді З. Гавдика та прийняті ним рішення у справі №380/15916/22 переконали Позивача у тому що справа №380/15916/22 розглядається суддею З. Гавдиком, який вчиняє моральний і фізичний тиск, порушує конституційні права і свободи людини з особливими потребами Новицького, підриває авторитет не тільки судової гілки влади а і усіх державних інституцій.

Практика ЄСПЛ (справа «Пуллар проти Сполученого Королівства », справа «Томанн проти Швейцарії», справа «Дектарас проти Литви») наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи, тобто, не задоволення заяви про відвід може сприйматись стороною як порушення її прав на доступ до правосуддя.

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду на розгляді знаходиться справа №380/15916/22 пров. А/857/4472/23, пров. А/857/4172/23. пров. А/857/4881/23. за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення та ухвали судді Львівського окружного адміністративного суду З.Гавдика за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування Податкової вимоги № 0-0409 від 06 червня 2022р. та визнання протиправним та скасування Рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29.03.2019р. «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.»

Розгляд справи призначено на 2 травня 2023р. о 15-00год .

В той же час суддя З.Гавдик призначає розгляд справи №380/15916/22 (матеріали справи знаходяться у суді апеляційної інстанції) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування Податкової вимоги №09-0409 від 06 червня 2022р. та визнання протиправним та скасування Рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29.03.2019р. «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки » на 03 травня 2023р. о 14-00год, що є абсолютно незрозумілими діями, оскільки усі матеріали справи знаходяться у Восьмому апеляційному адміністративному суді.

Окрім того, двома Постановами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 8 березня 2023р. у справі №380/15916/22 скасовано дві очевидно незаконні Ухвали судді З.Гавдика.

Відповідно до ч. 1 ст.37 КАС України (Недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи) суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, але очевидно суддю З.Гавдика діюче законодавство не стосується і він продовжує розгляд справи, постановляючи нові судові рішення, які як вважає Позивач є простим знущанням в т.ч.з системи правосуддя.

14 грудня 2022р. суддею Львівського окружного адміністративного суду було постановлено Ухвалу ttps://reyestr.court.gov.ua/Review/107868501 «Про повернення позовної заяви в частині позовних вимог « , чим фактично спотворено позовну заяву, та зазначено що така може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Звертаю увагу на той факт що 14.12.2022р. було прийнято три ухвали зареєстровані у Єдиному державному реєстрі судових рішень за номерами:

https://revestr.court.gov.ua/Review/107868501 «про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

https://revestr.court.gov.ua/Review/107868505 з питань роз`яснення судового рішення

https://revestr.court.gov.ua/Rgyiew/107868509 про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі.

Як вбачається з номерів реєстрації судових рішень, повернення позовної заяви в частині позовних вимоги, ухвала про, відмову у роз`ясненні незрозумілого судового рішення були постановлені ще до відкриття позовного провадження.

14 грудня 2022р. суддею Львівського окружного адміністративного суду З.Гавдиком було постановлено Ухвалу ttps://reyestr.court.gov.ua/Review/107868501 «Про повернення позовної заяви в частині позовних вимог « . З позовної заяви без будь якого обґрунтування було вилучено Відповідача 2 Покровську міську раду Дніпропетровської області . Суд не розглядав позов в межах позовних вимог та спотворив зміст позовної заяви ,чим порушив вимоги ст.9 КАС України, що призвело до постановлення помилкового рішення, яким були порушено принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеш і перед судом їх переконливості.

14 лютого 2023р. суддею 3. Гавдиком у порядку спрощеного провадження без повідомлення Позивача про дату і час судового засідання за відомим місцем проживання, з порушенням права на справедливий суд, незважаючи на той факт, що матеріали справи знаходяться на розгляді в суді апеляційної інстанції і апеляційні скарги не розглянуті, постановляє судове рішення, яким відмовляє Позивачу у задоволенні позовних вимог.

…

Окрім , суддя З.Гавдик розглядав справу №380/16662/22 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського апеляційного суду про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, які полягали у не наданні відповіді на інформаційний запит.

Перешкоджаючи у доступі до правосуддя В.Новицькому, суддя З.Гавдик повернув позовну заяву у справі №380/16662/22 без розгляду .

…

Судом апеляційної інстанції судове рішення 3.Гавдика у справі №380/16662/22 було скасовано, справа повернута на повторний розгляд до суду першої інстанції, що поставило під сумнів не тільки компетентність судді 3.Гавдика, а і його дії, направлені на підрив довіри до суддівської гілки влади у зв`язку з порушенням ним під час військового стану , Конституції України.

14 березня 2023р. після повернення справи з суду апеляційної інстанції суддею З.Гавдиком була постановлена ухвала у справі №38(1/16662/22 про залишення позовної заяви без руху.

З ухвали суду постановленої суддею З.Гавдиком (скорочено)

«на момент надходження матеріалів адміністративної справи до Львівського окружного адміністративного суду з Восьмого апеляційного адміністративного суду вказані матеріали містять Лише копію позовної заяви, що позбавляє суд можливості відкрити провадження у справі за такою копією.»

Одже з матералів справи №380/16662/22 після повернення справи з суду апеляційної інстанції де було скасовано судове рішенні 3.Гавдика, як таке що не відповідає діючому законодавству, що ставить під сумнів його кваліфікацію, матеріали справи містили лише копію позовної заяви.

Виникає питання : А куди пропали електронні копії матеріалів справи та документи які реєструються та оприлюднюються в системі «Електронний суд»?

Зазначені вище факти, потребували проведення службового розслідування .

Як вільна людина народу Україні, ОСОБА_1, може вчиняти будь які дії, які не заборонені законом, але у справі №3870/16662/22 діяв виключно у спосіб визначений законодавством звертався в суд для поновлення порушених прав, судові рішення оскаржував в апеляційному порядку.

В той же час, суддя З.Гавдик, використовуючи своє службове становище, з метою здійснення тиску на позивача ОСОБА_1 , перешкоджаючи його журналістській діяльності, 27.03.2023р. звернувся з повідомленням про втручання в його діяльність, як судді, щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та Генерального прокурора (очевидно суддя 3.Гавдик не знає що в Україні діє Офіс Генерального прокурора).

Одже, звертаючись з повідомленням до Вищої ради правосуддя, офісу Генерального прокурора про втручання в його діяльність, суддя З.Гавдик надав абсолютно неправдиву інформацію, що на думку ОСОБА_1 містить ознаки кримінального злочину передбаченого с. 383 КК України.

…

Відмова у розгляді позовної заяви ОСОБА_1 за позовом до Дніпровського апеляційного суду «Про визнання протиправними діянь суб`єктів владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії ,які полягають у не наданні відповіді на запит ОСОБА_1 щодо отримання публічної інформації від 02 листопада 2022 року, є порушенням ст. 34 Конституції України.

…

Окрім того ОСОБА_1 є журналістом, головним редактором друкованого органу «Нове місто + ТВ» і отримання інформації через інформаційний запит є його професійною діяльністю.

Одже на переконання ОСОБА_1 , в діях судді З.Гавдика є ознаки кримінального злочину передбаченого ст. 171 ККУ. Перешкоджання законній професійній діяльності журналістів.

Як вбачається з наведеного вище, у судді З.Гавдика існують упереджені, неприязні відносини до ОСОБА_1 за його принципову громадянську позицію.

Ознаками наявності упередження - є об`єктивні факти, обставини чи закономірності які супроводжують злочинне діяння, та які самі по собі або в поєднанні з іншими фактами чи обставинами вказують на те, що дії зловмисника були частково або повністю мотивовані будь-якою формою упередження». Таким чином, ознаки наявності упередження є ключовим, навіть єдиним, інструментом для визначення злочинів на ґрунті ненависті.

У справі №380/16662/22 суддя З.Гавдик заявив самовідвід, чим визнав обґрунтованість аргументів і доводів ОСОБА_1 .

Як вбачається з інформації отриманої з мережі Інтернет суддя З.Гавдик неодноразово вже використовував такий метод тиску на позивача, як звернення з заявою про втручання у діяльність суду. В оприлюднених статтях неодноразово вказується на некомпетентність судді 3.Гавдика та постановлення ним сумнівних рішень, як в подальшому були скасовані судами апеляційної інстанції.

…

Суддя З.Гавдик переконав ОСОБА_1 у тому, що Україна - не правова держава у якій не діє верховенство права, а замість забезпечення прав і свобод людини в державі діє суддівське свавілля.

Позивач ОСОБА_1 не Довіряє судді 3.Гавдику в т.ч. і через переслідування, порушення прав свобод людини, компрометацію суддівської гілки влади та заявляє відвід судді 3.ГАВДИКУ та прошу його задовільнити».

Позивач та його представники в судове засідання 12.07.2023 не прибули, від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В цьому клопотання позивач також вказав про те, що суддею вчиняється шалений тиск на позивача, тощо.

Після поновлення провадження у справі, керуючись ч. 11 ст. 40 КАС України, судом вирішено невідкладно розглянути питання про відвід судді.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо вказаного клопотання зазначив:

«Ми вважаємо, що відвід необґрунтований і недоведений. Ми знайомі з цим позивачем і це його стандартна поведінка. Вважаємо, що підстав для відводу немає».

При постановлені даної ухвали суддею враховується наступне:

Згідно із ст. 36 КАС України:

1. Суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Також суд зазначає, наступне:

07.11.2022 позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління державної податкової служби України у Дніпропетровській області, Покровської міської ради Дніпропетровської області, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від червня 2022 №0-0409;

- визнати протиправним та скасувати рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29.03.2019 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».

14.11.2022 ухвалою судді вказану позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків.

17.11.2022 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення (ухвали від 14.11.2022).

23.11.2022 позивачем подано заяву про усунення недоліків зазначених в ухвалі від 14.11.2022.

25.11.2022 судом відмовлено позивачу в задоволені його заяви про роз`яснення ухвали від 14.11.2022. На вказану ухвалу позивачем 14.12.2022 подано апеляційну скаргу.

25.11.2022 ухвалою з питань поновлення та продовження процесуальних строків, в задоволені заяви позивача про усунення недоліків адміністративного позову відмовлено та процесуальний строк для усунення недоліків, встановлений ухвалою про залишення позовної заяви без руху, продовжено.

07.12.2022 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

14.12.2022 судом відмовлено позивачу в задоволені його заяви про роз`яснення ухвали від 07.12.2022. На вказану ухвалу позивачем 22.12.2022 подано апеляційну скаргу, 17.01.2023 судом першої інстанції керуючись підпункту 15.11 підпункту 15 пункту 1 Перехідних положень КАС України, направлено до суду апеляційної інстанції матеріали оскаржуваної ухвали.

14.12.2022 ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби України у Дніпропетровській області, Покровської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29.03.2019 року «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» - повернуто позивачу.

14.12.2022 ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби України у Дніпропетровській області, Покровської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення в частині позовних вимог до ГУ ДПС України у Дніпропетровській області.

15.12.2022 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

19.12.2022 судом відмовлено позивачу в задоволені його заяви про роз`яснення ухвали, від 15.12.2022.

14.02.2023 рішенням суду у задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги - відмовлено повністю.

20.02.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

20.02.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

21.02.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

21.02.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

21.02.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

21.02.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

22.02.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

22.02.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

23.02.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

23.02.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

02.03.2023 судом відмовлено позивачу в задоволені його заяв про роз`яснення рішення.

Також цього ж числа судом першої інстанції керуючись підпункту 15.11 підпункту 15 пункту 1 Перехідних положень КАС України, направлено до суду апеляційної інстанції матеріали оскаржуваної ухвали.

03.03.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

03.03.2023 позивачем подано заяву про роз`яснення незрозумілого рішення.

13.03.2023 судом відмовлено позивачу в задоволені його заяв про роз`яснення рішення.

Крім цього, 08.03.2023 Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14.12.2022 про повернення позовної заяви (у частині вимог) в адміністративній справі № 380/15916/22 - скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

13.03.2023 позивачем подано апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2023.

22.03.2023 судом першої інстанції направлено до суду апеляційної інстанції адміністративну справу № 380/15916/22.

03.04.2023 із супровідним листом адміністративна справа № 380/15916/22, повернута до суду першої інстанції.

03.04.2023 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №380/15916/22 в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Покровської міської ради Дніпропетровської області №12 від 29.03.2019 року «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».

03.04.2023 провадження у даній справі зупинено до перегляду в порядку апеляційного провадження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 в цій же справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкової вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області від червня 2022 року №0-0409.

04.04.2023 судом першої інстанції направлено до суду апеляційної інстанції адміністративну справу № 380/15916/22.

03.05.2023 суддя отримав від представника позивача заяву про відвід судді по даній справі.

30.06.2023 адміністративна справа № 380/15916/22 повернута до суду першої інстанції. Судом призначено розгляд питання про поновлення провадження у справі на 12.07.2023.

12.07.2023 в підготовчому засіданні судом вирішення питання про поновлення провадження у справі.

Таким чином, аргумент представника позивача про те, що матеріали справи знаходились на розгляді в суді апеляційної інстанції, а судом постановлено судове рішення, яким відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог, не відповідає фактичним обставинам справи.

Всі вищевказані процесуальні рішення, судом приймались виключно по справі, яка фізично знаходилась в його провадженні.

Щодо інших аргументів, про які зазначив представник позивача:

Про те, що суддя З.Гавдик розглядав справу №380/16662/22 та перешкоджав у доступі до правосуддя В.Новицькому;

Про те, що суддя З.Гавдик, використовуючи своє службове становище, з метою здійснення тиску на позивача ОСОБА_1, перешкоджав його журналістській діяльності;

Про те, що звертаючись з повідомленням до Вищої ради правосуддя, офісу Генерального прокурора про втручання в його діяльність, суддя З.Гавдик надав абсолютно неправдиву інформацію, що на думку ОСОБА_1 містить ознаки кримінального злочину передбаченого ст. 383 КК України

Про те, що з інформації отриманої з мережі Інтернет суддя З.Гавдик неодноразово вже використовував такий метод тиску на позивача, як звернення з заявою про втручання у діяльність суду;

Про те, що суддя З.Гавдик переконав ОСОБА_1 у тому, що Україна - не правова держава у якій не діє верховенство права, а замість забезпечення прав і свобод людини в державі діє суддівське свавілля;

Про те, що позивач ОСОБА_1 не довіряє судді З.Гавдику в т.ч. і через переслідування, порушення прав свобод людини, компрометацію суддівської гілки влади.

Суд зазначає, що сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розгляді конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді недостатньо об`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 КАС України).

Схожа позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 року № 46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

Отже, аргументи, якими представник позивач мотивує заяву про відвід не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності складу суду, оскільки немає доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього складу суду як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію», якими керується у своїй процесуальній діяльності Європейський суд з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод має встановлюватися згідно з: «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надані докази іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Судом не враховуються вказані аргументи представника позивача, як мотиви та докази упередженості судді, однак судом встановлено, що позивач має власну суб`єктивну позицію щодо складу суду, відповідно у нього могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна- центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пункти 27, 28 і 30, Series A, nо. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. «Пуллар проти Сполученого Королівства», 10.06.1996, §32, Звіти 1996-111).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. «Де Куббер проти Бельгії», 26.10.1984, § 26, Серія А, № 86).

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23, передбачено, що суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

Згідно із пунктом 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Водночас як указано в згаданих вище Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію «розумного спостерігача». У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розгляді конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді недостатньо об`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже «правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене». Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Comte, Van Leuven & De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З метою уникнення будь-яких сумнівів у сторін та інших учасників судового процесу в об`єктивності та неупередженості головуючої судді у розгляді даної справи та забезпечення довіри до судової влади в Україні, суддя приходить до висновку про можливість задоволення заяви представника позивача, лише з вищевказаних підстав.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 39, 40, 241, 248, 256 КАС України, суд -

у х в а л и в :

Заяву представника позивача від 03.05.2023 року про відвід судді Гавдик З.В., у справі № 380/15916/22 задоволити.

Відвести суддю Львівського окружного адміністративного суду Гавдик З.В. від розгляду справи № 380/15916/22

Передати справу № 380/15916/22 для визначення складу суду згідно з частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено в повному обсязі 17.07.2022 року.

Суддя Гавдик З.В.