Справа № 607/6243/23
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 607/6243/23 пров. № А/857/8553/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільської області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2023 року у справі № 607/6243/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільської області про скасування постанови (головуючий суддя Герчаківська О.Я., м. Тернопіль, проголошено 20 квітня 2023 о 15:25),

В С Т А Н О В И В:

05.04.2023 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільської області (далі відповідач), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6746187 від 28.03.2023 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що спірною постановою, на підставі ч.2 ст. 122 КУпАП, його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 9.8 Правил дорожнього руху (далі ПДР), тобто не ввімкнення за межами населеного пункту в період часу з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів чи ближнього світла фар. Вважав, що поліцейський неправильно кваліфікував його дії, оскільки, на переконання ОСОБА_1 , відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ст. 125 КУпАП, а не ч.2 ст. 122 КУпАП як це зазначено в спірній постанові.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2023 року позов задоволено частково:

- скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6746187 від 28 березня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510грн, надіслано справу на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 268,40 грн.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дії позивача підпадають під кваліфікацію ст. 125 КУпАП, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та, як наслідок, накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн є неправомірним.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить апеляційний суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що п. 9.8 ПДР визначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідач зазначає, що у частині 2 ст.122 КУпАП вжита словесна конструкція «порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів». Вираз «при початку руху чи зміні його напрямку» конструктивно відноситься до виразу «попереджувальними сигналами». Вираз «порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами» існує сам по собі. Таким чином, ближнє світло фар виступає у викладі законодавця заміною денних ходових вогнів в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу.

З урахуванням наведеного відповідач приходить до висновку про те, що ближнє світло фар, тоді, коли воно використовується з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами, є за своєю суттю зовнішнім освітлювальним приладом. Не увімкнення ближнього світла фар у вказаний період є порушенням правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, та кваліфікується за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У відповідь на подану апеляційну скаргу від представника позивача надійшов відзив, в якому проти вимог заперечується. Доводи зводяться до того, що позивач підтримує висновки суду першої інстанції та вважає, що при притягненні його до адміністративної відповідальності поліцейським допущена невірна кваліфікація дій ОСОБА_1 .

Представники учасників справи на розгляд справи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивача повідомлено про розгляд справи шляхом направлення телефонограми, його представника через вказану представником електронну адресу, відповідача направленням електронного листа до електронного кабінету користувача в «Електронний суд».

Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України У справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні мотиви.

Зі змісту спірної постанови ЕАС №6746187 від 28.03.2023 судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , 28.03.2023 о 17:27:49, на автодорозі М09, 26км, керував транспортним засобом автомобілем Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8. ПДР порушення вимог ПДР (з 01.10 по 01.05 на транспортному засобі поза населеним пунктом повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар).

За скоєне ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.2 ст. 122 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням відповідача в частині кваліфікації дій, позивач звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, з наступних причин

За змістом заявленого позову суд встановив, що ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги неправильною кваліфікацією дій позивача за ч.2 ст.122 КУпАП, хоча вказане порушення ПДР підпадає під дію норми ст.125 КУпАП. Заперечень, щодо обставин та вчинення самого правопорушення позивач в позовній заяві не висловлює.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.9.1 ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001, попереджувальними сигналами є:

а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали;

в) перемикання світла фар;

г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;

ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;

д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Відповідно до п.9.8 ПДР під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене:

а) у колоні;

б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів;

в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей;

г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів;

ґ) на транспортному засобі, що буксирує;

д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

При цьому, слід розрізняти порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами /п.п.19.1-19.9 ПДР/ та порушення правил користування попереджувальними сигналами /п.п.9.1-9.12/ при початку руху чи зміні його напрямку.

Попереджувальні сигнали застосовуються для своєчасного інформування учасників дорожнього руху про намір виконати маневр (а), привертання уваги до транспортного засобу (б, в, г, ґ, д), виділення транспортного засобу в потоці (г, д) і попередження в небезпечних ситуаціях (б, в, г, ґ).

Таким чином, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби відноситься до попереджувальних сигналів, метою якого є привертання уваги до транспортного засобу, виділення транспортного засобу в потоці і попередження в небезпечних ситуаціях.

Отже, на виконання цих вимог водій може розпочати рух автомобіля лише за наявності увімкненого ближнього світла фар у світлу пору доби, а тому порушення вимог п.9.8 ПДР, яке виявлено поза межами населеного пункту в період з 1 жовтня по 1 травня під час руху автомобіля підпадають під кваліфікацію за ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що недотримання вимог п.9.8 ПДР в описаній вище ситуації слід кваліфікувати за ст. 125 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Спірна постанова серії ЕАС № 6746187 від 28.03.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, встановлені на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Вказана постанова містить посилання на відеодоказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, який був долучений відповідачем до справи.

Належність представлених відповідачем доказів слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено особливих вимог до доказів, на яких зафіксовано вчинення водієм порушення вимог ПДР. Водночас, такий доказ повинен бути повністю ідентифікований.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідачем представлені відеоматеріали з фіксацією події та місця порушення, які судом оцінені в сукупності з іншими обставинами вчинення адміністративного правопорушення. Суд наголошує на тому, що позивач не заперечує про обставини та порушення вимог ПДР викладені в спірній постанові відповідача.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, за наведених обставин колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що дійсно 28.03.2023 о 17:27:49, позивач керував на автодорозі М09, 26км (поза населеним пунктом), транспортним засобом автомобілем Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив вимоги п. 9.8.

На підставі наведеного, інспектор патрульної поліції правомірно визнав позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення з вищевикладених мотивів.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного адміністративного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків при вирішенні позову, доводи апеляційної скарги такі висновки спростовують, а тому наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не стягуються.

Керуючись ст.ст. 139, .229, 243, 268, 271, 272, 286, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2023 року у справі № 607/6243/23 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільської області про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний