Справа № 480/1643/23
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2023 року Справа № 480/1643/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1643/23
за позовом ОСОБА_1
до Недригайлівської селищної ради
про визнання незаконним та скасування розпорядження, стягнення різниці у заробітній платі,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Недригайлівської селищної ради, в якій просить:
1. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Недригайлівського селищного голови від 21.10.2022 року за №165-К, яким було оголошено простій ОСОБА_1 .
2. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 різницю у заробітній платі за час простою у розмірі 8061,79 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивачка є депутатом та секретарем Недригайлівської селищної ради (обрана рішенням сесії від 26.11.2020 року). 21.10.2022 року розпорядженням Недригайлівського селищного голови №165-К позивачу оголошено простій на період з 24.10.2022 року по 23.11.2022 року. Під час простою було дозволено не бути присутньою на роботі, а заробітна плата обраховувалася у розмірі 2/3 від посадового окладу.
Проте, позивачка вважає вказане розпорядження незаконним, враховуючи наступне.
Роботодавець має право оголосити простій працівникові, однак за наявності певних, визначених законом підстав.
З огляду на розпорядження №165-К підставою оголошення простою слугувало наступне: - відсутність організаційних і технічних умов для виконання функціональних та посадових обов`язків деяких категорій працівників; - акт комісії для вивчення причин необхідності запровадження простою не з вини працівника у Недригайлівській селищній раді від 21.10.2022 року.
Натомість, окрім письмового зазначення вказаних підстав у розпорядженні №165-К, будь яких доказів їх фактичної наявності Недригайлівська селищна рада не надала.
Також на момент ознайомлення з розпорядженням № 165-К позивачу не було надано для ознайомлення акт комісії від 21.10.2022 року. Незважаючи на неодноразові звернення, копію зазначеного акта позивачці було надано на письмову заяву лише 28.11.2022 року.
Крім зазначеного, в розпорядженні взагалі відсутнє посилання на ст.34 КЗпП України, а також не зазначено про можливість чи пропозицію перевести позивача на іншу роботу.
Крім цього, відповідно до п.5 спірного розпорядження Недригайлівський селищний голова фактично взяв на себе обов`язки, які покладено на секретаря, що дає підстави вважати, що такі функції все ж таки можливо виконувати, а відтак і підстав для оголошення простою не було.
Тим більше, з початку війни і по сьогоднішній день, селищна рада жодного разу не припиняла свою діяльність та продовжує виконувати свої функції та обов`язки.
Таким чином, наведені обставини дають підстави вважати розпорядження Недригайлівського селищного голови незаконним і таким, що підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 22.03.2023 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду із даним позовом, відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
В умовах воєнного стану виникли організаційні умови простою не з вини працівника для секретаря Недригайлівської селищної ради, оскільки основним напрямком її роботи відповідно до пункту 4 статті 50 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні є організація підготовки сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечення оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та інших законів.
Комісією для вивчення причин необхідності запровадження простою не з вини працівника у Недригайлівській селищній раді, яка створена відповідно до розпорядження Недригайлівського селищного голови від 20 жовтня 2022 року № 93-ОД Про створення комісії для вивчення причин необхідності запровадження простою не з вини працівника у Недригайлівській селищній раді, встановлені підстави оголошення простою не з вини працівника секретарю Недригайлівської селищної ради ОСОБА_1 та запропоновано селищному голові розглянути питання доцільності оголошення простою не з вини працівника секретарю Недригайлівської селищної ради ОСОБА_1 (протокол комісії №3 від 21.10.2022 додається).
Оскільки проведення сесії протягом місяця не планувалось, виникли підстави оголосити простій не з вини працівника секретарю Недригайлівської селищної ради ОСОБА_1 , про що селищним головою було видане розпорядження від 21 жовтня 2022 року № 165-К Про оголошення простою, яким оголошено простій не з вини працівника секретарю Недригайлівської селищної ради ОСОБА_1 з 24 жовтня 2022 року по 23 листопада 2022 року і під час простою вона була звільнена від обов`язку бути присутньою на робочому місці.
Крім цього, продовження пленарного засідання 12 сесії Недригайлівської селищного ради було проведено 02 грудня 2022 року, на якому розглянуто лише чотири питання. У період з 21 жовтня 2022 року по 02 грудня 2022 року сесії взагалі не проводились.
Розпорядженням Недригайлівського селищного голови від 25 листопада 2022 року №210-К Про визнання розпоряджень Недригайлівського селищного голови такими, що втратили чинність, зокрема визнане таким, що втратило чинність розпорядження Недригайлівського селищного голови від 21 жовтня 2022 року № 165-К Про оголошення простою, яким було оголошено простій не з вини працівника секретарю Недригайлівської селищної ради ОСОБА_1 . Тобто на час розгляду справи оскаржуване розпорядження визнане нечинним, а отже не створює для позивача жодних юридичних наслідків, не впливає на його права.
Підсумовуючи вищезазначене, відповідач вважає, що відсутні передумови стягнення на користь позивача різниці у заробітній платі.
29.05.2023 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву/
В обґрунтування відповіді на відзив зазначив, що під час простою відповідач посилається на пункт 3 Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022, затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-1X «Про затвердження Указу президента України «Про введення воєнного стану в Україні», яким визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Тобто, вказаним Указом дійсно встановлено можливість обмеження конституційного права на працю, але в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Крім того, у своєму розпорядженні від 21.10.2022 № 165-К Недригайлівський селищний голова Волков К.В. посилається на норми Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та зазначає, що бере до уваги факт відсутності організаційних і технічних умов для виконання позивачем, секретарем Недригайлівської селищної ради, функціональних та посадових обов`язків, але, в той же час, не зазначає обставин, які б свідчили про відсутність таких організаційних або технічних умов, а також не наводить посилання на докази таких обставин, зокрема на такі, які б свідчили про об`єктивну неможливість здійснення позивачем, як секретарем Недригайлівської селищної ради, роботи саме через введення воєнного стану.
Таким чином, відповідачем не надано жодних доказів того, яким чином обмеження прав позивача, як секретаря Недригайлівської селищної ради, стало необхідним для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що рішенням 1 сесії 8 скликання Недригайлівської селищної ради Сумської області від 26.11.2020 року ОСОБА_1 - депутата Недригайлівської селищної ради, обрано секретарем Недригайлівської селищної ради 8 скликання на строк повноваження ради (а.с. 8).
Розпорядженням селищного голови Недригайлівської селищної ради від 21.10.2022 №165-К оголошено простій не з вини працівника секретарю Недригайлівської селищної ради Постоєнко І.В. з 24.10.2022 року по 23.11.2022 року. Під час простою секретар Недригайлівської селищної ради ОСОБА_1 звільняється від обов`язку бути присутньою на робочому місці. Відділу бухгалтерського обліку та звітності здійснювати оплату періоду простою у розмірі 2/3 посадового окладу (а.с. 9).
Не погодившись з прийнятим розпорядженням, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Конституція України, визначає зміст і спрямованість діяльності держави, зокрема її обов`язок щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав і свобод людини. Складовою цього обов`язку є забезпечення державою соціальної спрямованості економіки, створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю (статті 1, 3 частини перша, друга, сьома статті 43 Конституції України).
Правові засади діяльності, повноважень, статусу і відповідальності секретаря міської ради, як посадової особи місцевого самоврядування, визначені Законом України «Про місцеве самоврядування».
Відповідно до ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування» секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.
Частина 2 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачає, що секретар сільської, селищної, міської ради не може суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, у тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю.
Також слід зазначити, що повноваження (функції) секретаря міської ради визначені у ч. 3 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування», відповідно до якої, секретар сільської, селищної, міської ради:
1) у випадку, передбаченому частиною першою статті 42 цього Закону, здійснює повноваження сільського, селищного, міського голови;
2) скликає сесії ради у випадках, передбачених частиною шостою статті 46 цього Закону; повідомляє депутатам і доводить до відома населення інформацію про час і місце проведення сесії ради, питання, які передбачається внести на розгляд ради;
3) веде засідання ради та підписує її рішення у випадках, передбачених частиною шостою статті 46 цього Закону;
4) організує підготовку сесій ради, питань, що вносяться на розгляд ради, забезпечує оприлюднення проектів рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та інших законів;
5) забезпечує своєчасне доведення рішень ради до виконавців і населення, організує контроль за їх виконанням, забезпечує оприлюднення рішень ради відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", забезпечує офіційне оприлюднення рішень ради, які відповідно до закону є регуляторними актами, а також документів, підготовлених у процесі здійснення радою регуляторної діяльності, та інформації про здійснення радою регуляторної діяльності;
6) за дорученням сільського, селищного, міського голови координує діяльність постійних та інших комісій ради, дає їм доручення, сприяє організації виконання їх рекомендацій;
7) сприяє депутатам ради у здійсненні їх повноважень;
8) організує за дорученням ради відповідно до законодавства здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою і проведенням референдумів та виборів до органів державної влади і місцевого самоврядування;
9) забезпечує зберігання у відповідних органах місцевого самоврядування офіційних документів, пов`язаних з місцевим самоврядуванням відповідної територіальної громади, забезпечує доступ до них осіб, яким це право надано у встановленому порядку;
10) вирішує за дорученням сільського, селищного, міського голови або відповідної ради інші питання, пов`язані з діяльністю ради та її органів.
Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю (далі - КЗпП України) (відповідно до преамбули цього Кодексу).
Згідно з ч.1 ст.3 та ст.4 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю, яке складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Статтею 21 КЗпП України визначено, що роботодавець самостійно визначає необхідність та час залучення працівника до роботи, обсяг роботи та в передбачений трудовим договором строк погоджує з працівником режим роботи та тривалість робочого часу, необхідного для виконання відповідної роботи. При цьому повинні дотримуватися вимоги законодавства щодо тривалості робочого часу та часу відпочинку.
Відповідно до положень ст.34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра, інших посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток. Час простою з вини працівника не оплачується.
Іншими словами, простоєм вважається вимушене призупинення роботи. При цьому, оплата праці за час простою залежать від того з чиєї вини він виник.
Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який згідно з відповідними указами Президента України регулярно продовжувався.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (далі Закон № 389-VIII).
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Пунктом 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
З аналізу вищевказаної норми вбачається, що вказаним Указом встановлено можливість обмеження конституційного права на працю, але в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Суд зазначає, що у спірному розпорядженні селищного голови Недригайлівської селищної ради від 21.10.2022 №165-К відсутнє посилання на відповідні положення частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», що виключає можливість у спірних правовідносинах обмежувати конституційне право на працю.
Крім того, у спірному наказі про оголошення простою у роботі ОСОБА_1 не зазначено обставини, які б свідчили про відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання позивачем роботи саме через введення воєнного стану на території України, а також не наведено доказів таких обставин.
Отже, вбачається, що обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю саме позивачу, які об`єктивно були б підставою для оголошення простою не існує, а відповідач, в умовах воєнного стану, діючи фактично на власний розсуд, встановив простій у роботі секретаря Недригайлівської селищної ради, в той час коли саме керівники повинні вживати усіх можливих заходів для подальшої роботи державного органу.
Суд зазначає, що у переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 21.10.2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року №75 Недригайлівська ОТГ- відсутня.
Таким чином, на момент видання оскаржуваного розпорядження на території Недригайлівської ОТГ не велись воєнні (бойові дії) та така територія не перебувала в тимчасовій окупації. Вбачається що прямої загрози життю та здоров`ю позивача, яка б була об`єктивною причиною встановлення простою у роботі керівника даного державного органу не існувало.
Разом з цим, судом встановлено, що Недригайлівська селищна рада у період прийняття оскаржуваного розпорядження безперервно функціонує та зупинення роботи (що є однією із підстав для оголошення простою) не відбулось.
Крім того, п. 5 оскаржуваного розпорядження визначено, що на період відсутності секретаря Недригайлівської селищної ради Постоєнко І.В., у разі необхідності, повноваження стосовно видачі копій рішень селищної ради залишається за селищним головою (а.с.10).
Національне агентство України з питань державної служби у роз`ясненні від 28.04.2022 №152-р/з «Щодо призначення на посаду державної служби на період заміщення тимчасово відсутнього державного службовця, за яким зберігається посада» звернуло увагу на таке:
Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 221 керівникам державних органів, підприємств, установ та організацій, що фінансуються або дотуються з бюджету, надано право до припинення чи скасування воєнного стану в Україні в межах фонду заробітної плати праці, передбаченого у кошторисі, самостійно визначати розмір оплати часу простою працівників, але не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові тарифного розряду (посадового окладу).
Суд звертає увагу на те, що відповідач не приймав рішення про призупинення роботи державного органу та не приймав рішення про форми організації праці позивача, натомість на час простою у роботі позивача на посаді секретаря Недригайлівської селищної ради повноваження передано іншій особі, що вже саме по собі виключає відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи позивачем у справі.
Суд зазначає, що самої по собі дії правового режиму воєнного стану в Україні недостатньо для оголошення простою в роботі конкретного працівника, у даному випадку секретаря Недригайлівської селищної ради, якщо державний орган продовжує функціонувати.
Крім того судом не встановлено простою у інших працівників Недригайлівської сільської ради, а відповідачем у відзиві на позовну заяву протилежного не зазначено.
Також, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутність необхідності підготовки питань щодо передачі земельних ділянок у власність та надання дозволів підготовки проектів землеустрою як на підставу необхідності введення простою, оскільки Законом України «Про місцеве самоврядування», зокрема ч.3 ст.50 визначено перелік і інших повноважень які необхідно виконувати саме секретарю міської ради.
Також, суд не бере до уваги посилання представника відповідача на втрату чинності оскаржуваного розпорядження згідно Розпорядження Недригайлівської селищної ради від 25.11.2022 №210-К, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Отже, у зв`язку із порушенням прав позивача на працю та заробітну плату у повному розмірі, суд приходить висновку, що у позивача наявне право на оскарження розпорядження від 21.10.2022 №165-К.
Суд наголошує, що у спірних правовідносинах позивачем подано докази та наведено фактичні обставини справи, які спростовують необхідність оголошення простою у роботі секретаря Недригайлівської селищної ради Постоєнко І.В., а відповідачем не доведено протилежного.
Також відповідачем не надано доказів на підтвердження зупинення роботи Недригайлівської селищної ради.
Так само як і не підтверджено існування обставин, які створюють загрозу життю та здоров`ю саме ОСОБА_1 , та об`єктивно перешкоджали позивачу виконувати обов`язки секретаря Недригайлівської селищної ради, а також, відповідачем не зазначено обставин, які б свідчили про відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання позивачем своїх посадових обов`язків.
Отже, суд приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження Недригайлівського селищного голови від 21.10.2022 року за №165-К «Про оголошення простою ОСОБА_1 » не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України та підлягає скасуванню.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради про скасування розпорядження Недригайлівського селищного голови від 21.10.2022 року за №165-К є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 різницю у заробітній платі за час простою у розмірі 8061,79 грн., суд зазначає наступне.
Так, зі змісту оскаржуваного розпорядження судом встановлено, що позивачу в період з період з 24.10.2022 по 23.11.2022 було оголошено простій та виплачувалося 2/3 посадового окладу.
Відповідно до статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України Про оплату праці працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Згідно із ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві.
Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.
Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.
Так, враховуючи встановлення судом факту не виплати позивачеві заробітної плати за період з 24.10.2022 по 23.11.2022 у повному обсязі, що не заперечується відповідачем по справі та з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача нарахувати на виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 24.10.2022 по 23.11.2022 у повному обсязі з урахуванням виплачених сум.
Частина 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як наслідок, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Недригайлівської селищної ради підлягає стягненню сплачений, судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, стягнення різниці у заробітній платі задовольнити частково.
Скасувати розпорядження Недригайлівського селищного голови від 21.10.2022 року №165-К.
В задоволенні інших позовних вимог-відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук