Справа № 380/16075/22
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/16075/22 пров. № А/857/6155/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Ніколіна В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №380/16075/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-

суддя в 1-й інстанції Коморний О. І.,

час ухвалення судового рішення 23.03.2023 року,

місце ухвалення судового рішення м. Львів,

дата складання повного тексту судового рішення 23.03.2023 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №89-РС від 27 червня 2022 року про звільнення його з військової служби; скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №191 від 15 липня 2022 року про виключення його зі списків військової частини та позбавлення всіх видів забезпечення; поновити його на посаді військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , яку займав до звільнення або на прирівняній посаді; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу на суму 1 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає про те, що неналежне оформлення ордера про надання правничої допомоги повинно розцінюватися як недотримання вимог ст.160,161 КАС України та вказаний недолік може бути вирішений шляхом залишення позовної заяви без руху. Просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи положення ст.312 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснити розгляд справи без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з таких підстав.

Матеріалами справи стверджується, що 08 листопада 2022 року адвокат Мидзка Р. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав через систему Електронний суд позовну заяву.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з клопотанням про повернення позовної заяви, оскільки ордер представника позивача не містить підпису, отже адвокат Мидзка Роман Володимирович не підтвердив повноваження представляти інтереси ОСОБА_1 в суді та підписувати позовну заяву.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що після відкриття провадження в адміністративній справі №380/16075/22 було встановлено, що подана у цій справі позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, через відсутність відповідних належних документів на підтвердження її повноважень на це, а тому наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ст.5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

За змістом ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Положення ч.1 ст.55 КАС України передбачають, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1 ст.57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом ч.4 ст.59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.

Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через адвоката лише на підставі довіреності або ордеру.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність встановлено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41, затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, яке набрало чинності з 12 квітня 2019 року, пунктом 11 якого встановлено, що ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Згідно з пп.12.11-12.12 п.12 цього Положення ордер містить підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі Адвокат); підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням.

Отже, обов`язковим реквізитом ордеру, виготовленого електронним способом, є підпис адвоката (у графі Адвокат).

За змістом пп.12.14 п.12 Положення №41 реквізити 12.1, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.

За правилами пункту 11 вказаного Положення ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

При цьому, колегія суддів зауважує, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Правова позиція аналогічного змісту відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року №9901/847/18 та підтримана Верховним Судом у складі судді Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 12 червня 2020 року у справі №580/3478/19.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача позовна заява сформована в системі Електронний суд та на підтвердження повноважень надано ордер серії ВС №1169527, однак у графі Адвокат підпис адвоката відсутній.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що подана до позовної заяви сканкопія ордеру серії ВС №1169527 не є належним документом, що підтверджує право Мидзки Р.В., як особи, яка підписала позовну заяву, на вчинення таких дій від імені та в інтересах позивача у цій справі.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що така позиція не є проявом надмірного формалізму, оскільки відсутність належним чином оформленого за правилами Положення №41 ордеру унеможливлює встановити волевиявлення позивача на надання повноважень адвокату Мидзці Р.В. щодо представництва та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, оскільки такий ордер не є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

За встановлених фактичних обставин та враховуючи наведені вище правові норми у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду позовної заяви, оскільки подана позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати через відсутність відповідних належних документів на підтвердження її повноважень на вчинення таких дій.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта на те, що вказаний недолік позовної заяви може бути вирішений шляхом залишення позовної заяви без руху, оскільки ст.169 КАС України чітко визначено підстави, за яких позов залишається без руху, така у вказаному переліку відсутня. При цьому, положеннями п.2 ч.1 ст.240 КАС України чітко передбачено, що позовна заява залишається без розгляду, якщо позов не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, і за аналогією положень порядку застосування процедури передбаченої п.3 ч.4 ст.169 КАС України, не залишаючи позову без руху, позов повертається, а у спірних правовідносинах такий залишається без розгляду.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.242, 243, 246, 250, 308, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №380/16075/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 14 липня 2023 року.