Справа № 300/2136/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" липня 2023 р. справа № 300/2136/23
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Дослідницьке господарство "П`ядицьке" Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України" (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення податкового боргу в сумі 4384,65 грн. з розрахункових рахунків у банках, які його обслуговують та за рахунок готівки.
Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача податкового боргу, що виник внаслідок несплати узгоджених податкових зобов`язань з частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) в сумі 4384,65 грн. відповідно до податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 22.12.2022 №00/6690/0407 на суму 340,00 грн, що винесене на підставі акта №5846/09-19-04-07-16/31774060 від 17.11.22 та податкового повідомлення-рішення форми «ПС» від 22.12.2022 №00/6691/0407 на суму 1 020, 00 грн, що винесене на підставі акта №5923/09-19-04-07-16/31774060 від 21.11.2022, а також пені в розмірі 3024,65 грн, яка нарахована на підставі статті 129 Податкового кодексу України.
Ухвалою від 28.04.2023 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Ухвала суду належним чином вручена відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленям про вручення поштового відправлення, наявним серед матеріалів справи. Однак, правом на подання відзиву у встановлений судом строк він не скористався.

Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа належить до вирішення за наявними у ній матеріалами.

У період з 26.06.2023 по 10.07.2023 головуючий суддя у справі перебував у відпустці.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, судом встановлено таке.

Державне підприємство "Дослідницьке господарство "П`ядицьке" Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України" зареєстроване як суб`єкт господарювання та перебуває на обліку в Головному управління ДПС в Івано-Франківській області.

КВЕД виду діяльності (основний) - 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису) бобових культур і насіння олійних культур.

Судом встановлено, що 17.11.2022 позивачем було проведено камеральну перевірку, яка зафіксована в акті від 17.11.2022 №5846/09-19-04-07-16/31774060 "Про результати камеральної (електронної) перевірки даних, задекларованих у Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідентів на державну частку по ДП "Дослідницьке господарство "П`ядицьке" Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України"". За наслідками первірки виявлено несвоєчасне подання Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідентів на державну частку за 1 квартал 2022 року (граничний термін подання - 10.05.2022, фактична дата отримання органом Міністерства доходів і зборів - 20.10.2022) у порушення вимог підпункту 49.18.2 п.49.18 ст. 49 розділу ХІІ Податкового кодексу України.

Аналогічне порушення щодо несвоєчасного подання відповідачем Розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідентів на державну частку за 1 півріччя 2022 року (граничний термін подання - 09.08.2022, фактична дата отримання органом Міністерства доходів і зборів - 24.10.2022) оформлене Актом від 21.11.2022 №5923/09-19-04-07-16/31774060. Такі акти направлялися відповідачу контролюючим органом та були вручені особисто, про що свідчить відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення, копія якого наявна у матеріалах справи.

На підставі вищезазначених перевірок винесені податкові повідомлення-рішення (далі - ППР) форми «ПС» від 22.12.2022 року №00/6690/0407 на суму 340,00 грн та від 22.12.2022 №00/6691/0407 на суму 1020, 00 грн., які 22.12.2022 направлялись за податковою адресою Підприємства, проте, поштове відправлення повернулось контролюючому органу із відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Як вбачається з витягу з інтегрованої картки платника податків та довідки "Розрахунок пені", на підставі ст. 129 Податкового кодексу України, відповідачу нараховано пеню на загальну суму 3024,65 грн.

На виконання вимог абзацу 1 пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України, Коломийською об`єднаною ДПІ відповідачу, за його податковою адресою, надсилалась рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкова вимога форми "Ю" від 11.02.2009 за № 1/42, яка була вручена особисто представнику Підприємства 19.03.2009, що підтверджується рекомендованим повідомленням, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відтак, за Підприємством, згідно з довідкою про борг від 20.03.2023, обліковується заборгованість в загальному розмірі 4384,65 грн, згідно з якою розмір штрафних санкцій становить 1360,00 грн та пеня на суму 3024,65 грн.

Вирішуючи цей спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України (далі також ПК України) підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Пунктом 200.10 ст. 200 ПК України передбачено, що контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

У порядку, встановленому статтями 75-76 ПК України, посадовими особами контролюючого органу проводиться камеральна перевірка податкової звітності платника без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи такого органу) або направлення на її проведення.

Підпунктом 49.18.2 пунку 49.18 статті 49 Податкового Кодексу України визначено, що податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно з вимогами п.120.1. статті 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з п.58.3. ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктами 42.1, 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Платник податку несе відповідальність за своєчасне та повне погашення узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановлену Кодексом (п. 54.5 ст. 54 ПК України).

Відповідно до пп. 20.1.18., пп.20.1.34. пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Статтею 56 ПК України встановлено порядок оскарження рішень контролюючих органів. За положенням пункту 56.15 статті 56 ПК України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до підпункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, у разі незгоди з податковим повідомленням-рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення форми «ПС» від 22.12.2022 року №00/6690/0407 на суму 340,00 грн та від 22.12.2022 №00/6691/0407 на суму 1020, 00 грн, винесені у відповідності до норм п. 120.1 ст. 120 ПК України, є належним чином врученими відповідачу.

Наявності обставини щодо оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень судом не встановлено та доказів такого оскарження відповідач не надав.

Отже, податкове зобов`язання зі сплати фінансових санкцій, яке не сплачене відповідачем , є узгодженим грошовим зобов`язанням.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вбачається з матеріалів справи, податкова вимога від 11.02.2009 за № 1/42 не відкликалась та є чинною.

Порядок нарахування пені, що підлягає зарахуванню до державного бюджету, а також строки проведення розрахунків регулюються статтею 129 ПК України.

Згідно з п. 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання».

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Згідно розрахунку пені, який міститься у матеріалах справи, сума непогашеного податкового боргу, на яку розрахована пеня "частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону", станновить 3024, 65 грн.

Відповідно до ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Наявність заборгованості відповідач не спростував та не надав доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення суду.

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4. статті 95 Податкового кодексу України).

Отже, враховуючи, що на час розгляду справи податковий борг відповідачем в добровільному порядку не сплачено, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 4384,65 грн. є обґрунтованими, а позов таким, який слід задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що такі дії позивачем не вчинилися, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків у банках, які обслуговують Державне підприємство "Дослідницьке господарство "П`ядицьке" Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства карпатського регіону Національної академії аграрних наук України" () та за рахунок готівки, що йому належить, в дохід бюджету, податковий борг в розмірі 4384, 65 грн (чотири тисячі триста вісімдесят чотири гривні шістдесят п`ять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.