Справа № 400/710/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/710/23

Головуючий в 1 інстанції: Бульба Н.О.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 13.04.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2023р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дій щодо відмови їй у проведенні нарахування та виплати вихідної допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; зобов`язання нарахувати та виплатити їй вихідну допомогу при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за період з 15.06.2016р. по 22.10.2022р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при звільненні з військової служби у запас їй не було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, що передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.04.2023р. позов задоволений, оскільки незважаючи на наявність права позивача на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, відповідачем не було здійснено нарахування та виплату належної їй допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначає, що у разі звільнення зі служби у період з моменту оголошення мобілізації протягом строку її проведення, та з моменту введення воєнного стану до оголошення демобілізації (підпункт «г») пункту 3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовець не набуває права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому, починаючи з 24.02.2022 року та по теперішній час в Україні введено воєнний стан, а не особливий період, як це визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24.10.2022р. №456-ОС припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби за пп. «ґ» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років) п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України: штаб-сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 2 категорії групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип А), без права носіння військової форми одягу. /а.с.14/

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 25.10.2022р. №457-ОС, ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення. /а.с.15/

21.12.2022р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про здійснення нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди. /а.с.20/

Листом НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України відмовлено позивачу в проведені нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у зв`язку з відсутністю правових підстав. /а.с.21-22/

Не погоджуючись з протиправними діями щодо відмови у проведенні нарахування та виплати вихідної допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-ХІІ (надалі - Закон України №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.9 Закону України №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.15 Закону України №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача звільнено з військової служби за пп. «ґ» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років) п.3 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Крім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 8 ст.48 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.

Так, 24.02.2022р. Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан на території України з 24.02.2022р. строком на 30 діб, який діє до даного часу.

Указом Президента України від 24.02.2022р. №69/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022р. № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Таким чином, з 24.02.2022р. в Україні оголошено мобілізацію та введено воєнний стан, що свідчить про настання особливого періоду.

Водночас, позивача звільнено з військової служби 24.10.2022, тобто, під час особливого періоду.

На момент звільнення ОСОБА_1 її календарна вислуга років складає більше 10 років, а тому, як це прямо передбачено ч.2 ст.15 Закону №2011-ХІІ, позивач, як військовослужбовець-жінка, яка має дитину (дітей) віком до 18 років набула право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв