Справа № 480/6518/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2023 року Справа № 480/6518/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Бондаренко Л.В.,
представника позивача - адвоката Шпакова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6518/23 за позовом ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
27 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, який її представник підтримав у судовому засіданні, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 15.06.2010 року по справі 2-618/10 було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Сумської філії ПАТ «Банк Форум», стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь заборгованість за кредитним договором в сумі 643837 грн. 44 коп. (шістсот сорок три вісімсот тридцять сім гривень сорок чотири копійки), а також судові витрати в сумі 1950 грн.
На виконання рішення суду Ковпаківським районним судом міста Суми було видано виконавчі листи №2-618/10, які були направлені на виконання до Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області та до Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області.
09.10.2018 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «АНСУ» було укладено договір про відступлення прав вимоги №127-Ф, за яким права вимоги за кредитним договором та іншими договорами, що були укладені на виконання кредитного договору переходило до ТОВ «АНСУ». 02.09.2019 року між ТОВ «АНСУ» та ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за яким права вимоги за кредитним договором та іншими договорами, що були укладені на виконання кредитного договору переходило до ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К».
Відтак, ТОВ «Фінансова компанія «БРАЙТ-К» є стягувачем за виконавчими провадженнями, відкритими на підставі виконавчих листів №2-618/10, виданих Ковпаківським районним судом міста Суми щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Вказане виконавче провадження було відкрите на виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 06.11.2020 року №63504694, винесеної старшим державним виконавцем Ковпаківського відділу ДВС у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), якою було встановлено, що 22.01.2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу: виконавчий лист №2-618/10, виданого 10.09.2019 року. Вказаною постановою від 06.11.2020 року стягується із ОСОБА_1 виконавчий збір на виконання рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 15.06.2010 року, на виконання якого було видано виконавчий лист №2-618/10.
Згідно постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.05.2023 року виконавче провадження №63504694 щодо стягнення виконавчого збору в розмірі 10 % від загальної суми заборгованості було закінчене у зв`язку зі сплатою боржником ОСОБА_2 повної суми виконавчого збору.
У зв`язку із цим ОСОБА_1 звернулась із заявою до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) із заявою від 31.05.2023 року з проханням закінчити виконавче №637127969 щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у зв`язку із повною сплатою виконавчого збору.
Проте, 19.06.2023 року позивач отримала лист від Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), яким відмовлено у закінченні виконавчого провадження АСВП №63712796.
Таку відмову позивач вважає протиправною, просить зобов`язати відповідача завершити виконавче провадження з виконання постанови про стягнення з неї виконавчого збору.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому проти задоволення вимог заперечив, зазначив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження АСВП 61045042 з примусового виконання виконавчого листа № 2-618/10 виданого Ковпаківським районним судом міста Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «АНСУ» боргу у розмірі 643837,44 грн.
06.11.2020 на підставі заяви стягувача державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
30.10.2020 державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, копію якої направлено боржнику для відома.
Як на підставу для завершення виконавчого провадження позивач посилається на постанову іншого органу виконавчої служби - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконань рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.05.2023 року про закінчення виконавчого провадження №63504964 про стягнення виконавчого збору в розмірі 10% від загальної суми заборгованості у зв`язку зі сплатою боржником ОСОБА_2 повної суми виконавчого збору. Проте, ця обставина не входить до переліку підстав завершення виконавчого провадження, тому у державного виконавця відсутні законні підстави для закінчення виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору з позивача.
Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.
01.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до відділу з заявою про закінчення виконавчого провадження № 63712796 з примусового виконання постанови про стягнення з неї виконавчого збору, оскільки солідарний боржник сплатив у повному обсязі виконавчий збір в іншому виконавчому провадженні №63504694, яке перебувало на виконанні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконань рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( а.с.13).
07.06.2023 державним виконавцем у задоволенні заяви відмовлено через відсутність підстав для завершення виконавчого провадження ( а.с.14-16).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження").
Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").
Частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (ч. 1 ст. 27).
Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Частиною 4 ст.27 Закону та пунктом 8 Глави III Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Тобто, стягнення виконавчого збору, крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується, пов`язується з початком примусового виконання. Останнє державний виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору та винести постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. При цьому, постанова державного виконавця від 06.11.2020 про стягнення виконавчого збору, постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 23.11.2020 є чинними та позивачем не оспорювались.
Водночас, норми статті 27 Закону містять вичерпний перелік підстав та умови за якими виконавчий збір не стягується. Так, відповідно до ч.5 ст.27 Закону виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
4) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
5) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.
Також, визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, за умови, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Однак, такого факту в ході судового розгляду не встановлено.
Таким чином, наведена позивачем у своїй заяві обставина про сплату виконавчого збору солідарним боржником у іншому виконавчому провадженні , не дає права державному виконавцю закінчити виконавче провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору з позивача з огляду на вимоги ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, перевіривши дії державного виконавця у виконавчому провадженні про стягнення виконавчого збору на відповідність критеріям правомірності, встановленим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд не вбачає підстав для визнання відмови протиправною та зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах