Справа № 380/18387/22
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Військової частини НОМЕР_1 , зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення у вигляді пункту 2 протоколу №18 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 26 грудня 2017 року про зняття старшину ОСОБА_1 з квартирного обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов на загальних підставах складом сім`ї одна особа;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 в особі її житлової комісії поновити старшину запасу ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов на загальних підставах складом сім`ї одна особа з 10.01.2014.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив військову службу у військових частинах, які є структурними підрозділами Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, у тому числі у Військовій частині НОМЕР_1 та перебував на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов за рахунок фондів Міністерства оборони України.

Згідно протоколу №12 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2017 зараховано на квартирний облік із збереженням часу перебування на квартирному обліку на загальних підставах з 10.01.2014 та включено до списку осіб для першочергового отримання житла з 10.01.2014 як учасника бойових дій, якому надано вказаний статус відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У серпні 2019 звільнений з військової служби за станом здоров`я та виключений із списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 - структурного підрозділу Національної академії СВ ім. П.Сагайдачного у запас за станом здоров`я.

Загальна вислуга років станом на момент звільнення склала у календарному обчисленні повних 26 календарних років.

За період проходження військової служби у Збройних Силах України житловим приміщенням не забезпечувався.

Рішенням у вигляді протоколу №18 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2017 знятий з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 як особа, що підлягає забезпеченню житловим приміщенням на загальних підставах. В описовій частині протоколу №18 здійснюється покликання на лист ТВО начальника Яворівської КЕЧ (району) №3222 від 23.11.2017 (№ 701 від 12.2017) щодо перевірки законності перебування на квартирному обліку старшини ОСОБА_1 . При цьому вказується, що має місце інформація, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.10.2017 №101280401 щодо наявності у вказаної особи від11.06.2012 у приватній власності будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак у протоколі №18 постановили «згідно ст.40 «Перебування громадян на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Зняття з обліку» п.5 (подання відомостей що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік ЖКУ зняти з квартирного обліку старшину ОСОБА_1 ».

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права щодо поліпшення житлових умов.

Ухвалою суду від 23 грудня 2022 року поновлено строк звернення до суду з даним позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 10 березня 2023 року у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 10 березня 2023 року у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначив, що ОСОБА_1 01.07.2017 прибув із Військової частини НОМЕР_3 та зарахований до списків Військової частини НОМЕР_1 згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №133 від 01.07.2017.

11.09.2017 згідно протоколу засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_3 ) старшину ОСОБА_1 знято з квартирного обліку. У Військовій частині НОМЕР_4 старшина ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у період з 10.01.2014 по 11.09.2017.

Пунктом 2.14. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737 встановлено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.

Облікова справа №324 про перебування на квартирному обліку ОСОБА_1 з 10.01.2014 по 10.09.2017 передана до Військової частини НОМЕР_1 . У період проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_3 (в/ч НОМЕР_4 ) з дня зарахування 10.01.2014 до житлової комісії давалися оновлені довідки враховуючи пункт 2.20 Інструкції №737. Щороку з 1 жовтня до 30 грудня з метою перереєстрації облікових справ військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, повинні надавати до житлових комісій довідки за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7. Житлові комісії військових частин у цей самий строк здійснюють перевірку житлових умов осіб, які перебувають на обліку, а представники житлових комісій уточнюють, а за потреби коригують облікові списки. При здійснені перереєстрації (довідки №105 від 17.01.2014, №5361 від 17.11.2014, №20050 від 12.11.2015, №18816 від 07.12.2016) встановлено, що ОСОБА_1 проживав та був прописаний у Військовій частині НОМЕР_4 .

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №18903859 від 12.03.2014 наданої житловій комісії Військової частини НОМЕР_4 відомості щодо наявності у ОСОБА_1 нерухомого майна відсутні, однак позивач у позовній заяві зазначає, що з 2012 набув право власності на будинок за адресою по АДРЕСА_1 . Отже, посилання позивача на те, що починаючи з 2012 року у Військової частини НОМЕР_1 виникав обов`язок здійснювати перереєстрацію осіб, які перебувають на квартирному обліку, а саме ОСОБА_1 є хибним.

У п.2.5 Інструкції №737 визначено, що для зарахування на облік військовослужбовець подає через нетаємне діловодство військової частини рапорт, зразок якого наведений у додатку 1 до цієї Інструкції, на ім`я командира військової частини про зарахування на облік, який підписується повнолітніми членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання жилого приміщення та бажають разом з ним перебувати на квартирному обліку.

Рапорт (реєструється представником житлової комісії військової частини в книзі реєстрації рапортів (заяв) про взяття на квартирний облік та внесення змін до облікової справи, яка ведеться в житловій комісії військової частини.

24.10.2017 за вх. №5598 надійшов рапорт старшини ОСОБА_1 про зарахування на облік для поліпшення житлових умов. У даному рапорті позивачем не зазначено відомостей щодо участі ним у приватизації та участі у приватизації членів сім`ї. До рапорту позивачем надано пакет документів, згідно яких він прописаний у Військовій частині НОМЕР_4 , в АДРЕСА_2 .

Військовослужбовці зараховуються на квартирний облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке оформлюється у формі протоколу засідання житлової комісії, який підписується представником житлової комісії і затверджується командиром військової частини. Підпис командира завіряється гербовою печаткою військової частини.

Відповідно до протоколу засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2017 старшину ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік Військової частини НОМЕР_1 із збереженням попереднього часу перебування з 10.01.2014 зі складом 1 (одна) особа. Однак у листі ТВО начальника Яворівського КЕЧ (району) від 23.11.2017 №3222 (вх. №701 від18.12.2017) визначено перевірити законність перебування на квартирному обліку позивача, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності від 24.10.2017 №101280401 набуте право власності 1/4 будинку за адресою по АДРЕСА_1 .

За ведення обліку у військовій частині відповідають голова житлової комісії військової частини, у гарнізоні (або в гарнізонах) - начальник КЕВ (КЕЧ) району, який за територіальним принципом відповідає за військові частини пункт 2.3. Інструкції №737.

Пунктом 2.8. Інструкції №737 встановлено, що у місячний строк з дня зарахування військовослужбовця на облік другий примірник облікової справи, кожен аркуш у якій завірений печаткою військової частини, разом з другим примірником Картки обліку та витягом із протоколу засідання житлової комісії військової частини про зарахування військовослужбовця на квартирний облік у місячний строк направляються для перевірки, обліку і зберігання до КЕВ (КЕЧ) району.

Враховуючи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності від 24.10.2017 №101280401 про набуте право власності 1/4 будинку за адресою по АДРЕСА_1 . Будинок житловою площею 32,4 кв.м., загальна площа 60,8 кв.м. (8,1 кв.м. на особу) та постанову Львівської обласної державної адміністрації та Об`єднання профспілок Львівщини від 13.03.2017 (на квартирний облік приймаються громадяни, які потребують поліпшення житлових умов і займають житлову площу 7,5 кв.м. та менше на кожного члена сім`ї) протоколом засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 №18 від 26.12.2017 згідно статті 40 ЖКУ «Перебування громадян на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Зняття з обліку» п.5 (подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік) постановили зняти з квартирного обліку старшину ОСОБА_1 .

Пунктом 10.9. Інструкції №737 встановлено, що рішення житлової комісії оформлюється у вигляді протоколу, який підписується головою і членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та затверджується командиром військової частини не пізніше ніж через 10 днів з дня проведення засідання житлової комісії. Підпис командира військової частини засвідчується гербовою печаткою військової частини. Протокол засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 № 18 від 26.12.2017 підписаний головою і членами комісії та затверджений командиром Військової частини НОМЕР_1 згідно Інструкції №737.

У пункті 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та,-

встановив:

ОСОБА_1 , громадянин України, проходив військову службу в лавах Збройних сил України, зокрема у Військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач, є учасником бойових дій, що сторонами не заперечується та Військовою частиною НОМЕР_1 не спростовується.

ОСОБА_1 звернувся до командиру Військової частини НОМЕР_4 з рапортом про зарахування на облік для поліпшення житлових умов у с. Старичі, а також включити в списки на першочергове отримання жилого приміщення як учасника бойових дій. В рапорті зазначено, що ОСОБА_1 проживає у в/ч НОМЕР_4 , зареєстрований в с. Старичі. У Збройних Силах України з 27.05.1995. В графах: «Участь в приватизації», «Участь в житловій накопичувальній програмі та одержання кредитів на житло» інформація незаповнена.

Суд зазначає, що рапорт стосується виключно ОСОБА_1 , члени родини відсутні.

Відповідно до облікової справи №324 Військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік та до першочергового списку з 10.01.2014 відповідно до протоколу №1.

Командиру Військової частини НОМЕР_1 подано рапорт про зарахування на облік для поліпшення житлових умов у с. Старичі, а також включення в списки на першочергове отримання жилого приміщення як учасника бойових дій. В рапорті зазначено, що ОСОБА_1 проживає у в/ч НОМЕР_4 , зареєстрований в АДРЕСА_3 . Перебував на квартирному обліку за попереднім місцем служби з 10.01.2014 по Військовій частині НОМЕР_4 АДРЕСА_1 , а також є першочерговником, як учасник бойових дій з 10.01.2014. У Збройних Силах України з 27.05.1995. В графах: «Участь в приватизації», «Участь в житловій накопичувальній програмі та одержання кредитів на житло» також інформація незаповнена. Рапорт стосується виключно ОСОБА_1 , члени родини відсутні.

Згідно облікової справи №324 Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік та до першочергового списку з 10.01.2014 відповідно до протоколу №12.

Відповідно до картки обліку жилих приміщень, наданих військовослужбовцю за час проходження військової служби Військової частини НОМЕР_4 , ОСОБА_1 особисто, має право на першочергове отримання жилого приміщення як учасник бойових дій. В картці обліку зазначено, що 10.01.2014 поставлений на квартирний облік та 11.09.2017 знятий з квартирного обліку на підставі наказу №159 від 30.06.2017; 30.10.2017 поставлений на квартирний облік та 26.12.2017 знятий з квартирного обліку.

Згідно витягу з протоколу №18 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2017, старшину ОСОБА_1 знято з квартирного обліку згідно ст.40 «Перебування громадян на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Зняття з обліку» п.5 (подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік…) ЖКУ. Зазначено, що надійшов лист ТВО начальника Яворівської КЕЧ (району) №3222 від 23.11.2017 (№701 від 18.12.2017) про законність перебування на квартирному обліку старшини ОСОБА_1 , оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.10.2017 №101280401 у старшини ОСОБА_1 від 11.06.2012 у приватній власності знаходиться 1/4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №133 від 01.07.2017, старшину ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу частини з 01.07.2017. В наказі зазначено, що календарна вислуга у Збройних Силах становить 24 роки 0 місяців.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №296 від 29.12.2017, старшину ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та направлено до нового місця служби до Військової частини НОМЕР_5 . В наказі зазначено, що календарна вислуга у Збройних Силах становить 24 роки 6 місяців. Також зазначено, що постійним або службовим житлом не забезпечувався.

Позивач, вважаючи рішення житлової комісії в частині виключення його з квартирного обліку військової частини протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями та Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, норми яких суд застосовує станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст.1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.9 Закону №2011-XIIдержава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 12 Закону №2011-XII передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці строкової військової служби та військовослужбовці, призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період, розміщуються в казармах (на кораблях) згідно із Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. За ними зберігаються жилі приміщення, які вони займали до призову на строкову військову службу та військову службу під час мобілізації, на особливий період. Вони не можуть бути зняті з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (абз.2 п.1 ст.12 Закону №2011-XII).

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (абз.3 п.1 ст.12 Закону №2011-XII).

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла (абз.4 п.1 ст.12 Закону №2011-XII).

За військовослужбовцями, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, зберігаються жилі приміщення, які вони займали до призову на військову службу. Такі військовослужбовці не можуть бути зняті з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та зараховані на квартирний облік у військовій частині за місцем проходження служби (абз.8 п.1 ст.12 Закону №2011-XII).

За військовослужбовцями, які вступили на військову службу за контрактом, зберігається право на жилу площу, яку вони займали до вступу на військову службу. Вони не можуть бути зняті з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за попереднім місцем проживання (п.2 ст.12 Закону №2011-XII).

Військовослужбовцям, які вступили на військову службу за контрактом відповідно до частини четвертої статті 20 або продовжили військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», жилі приміщення надаються позачергово за рахунок військових формувань за місцем проходження військової служби. При цьому для військовослужбовців, які вступили на військову службу за контрактом відповідно до частини четвертої статті 20 зазначеного Закону, до часу перебування їх на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, зараховується час перебування на такому обліку за місцем проживання до прийняття на військову службу за контрактом (абз.1 п.3 ст.12 Закону №2011-XII).

Забезпечення жилими приміщеннями в разі потреби поліпшення житлових умов сімей військовослужбовців, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції або забезпеченні її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях або забезпеченні їх здійснення та загинули (померли) або пропали безвісти, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абз.4 п.3 ст.12 Закону №2011-XII).

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (абз.1 п.9 ст.12 Закону №2011-XII).

У разі смерті особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку на підставах, зазначених у абзаці першому цієї частини, яка відповідно до законодавства мала право на першочергове (позачергове) одержання житла, її сім`я зберігає право на одержання житла в тому самому порядку (абз.2 п.9 ст.12 Закону №2011-XII).

Дія п.9 ст.12 Закону №2011-XIIбезпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

На виконання ч.1 ст.12 Закону № 2011-XII постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок №1081), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Відповідно до п.22 Порядку №1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини (п.24 Порядку №1081).

З метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №737).

Пунктом 3.1. Інструкції №737 встановлено, що військовослужбовці та члени їх сімей, за відсутності в них за місцем проходження служби жилого приміщення, мають право на отримання службових жилих приміщень.

Надання службових жилих приміщень військовослужбовцям та членам їх сімей здійснюється після здавання ними жилої площі, отриманої від МО України, яку вони займали за попереднім місцем служби (навчання), крім тимчасово окупованої території України та населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Службове жиле приміщення надається під час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби.

Службове жиле приміщення надається військовослужбовцю на підставі рапорту на отримання службового житла (додаток 14), облікованого в журналі реєстрації рапортів військовослужбовців щодо надання службових жилих приміщень (додаток 15).

До рапорту на отримання службового житла (додаток 14) військовослужбовцем додаються такі документи: - копії паспортів військовослужбовця та повнолітніхих членів сім`ї; - витяг з послужного списку особової справи військовослужбовця; - Ф-3; - Ф-5; - Ф-7.

У разі отримання представником житлової комісії рапорту на отримання службового житла (додаток 14) житловою комісією проводиться перевірка житлових умов військовослужбовця та видається довідка (додаток 5). Представником житлової комісії оформлюється на цього військовослужбовця облікова справа (додаток 7) відповідно до вимог цієї Інструкції (у разі якщо військовослужбовець не перебуває на обліку).

У десятиденний строк з дня надходження рапорту на отримання службового житла (додаток 14) представник житлової комісії надсилає його копію, завірену в установленому порядку, з рішенням командира військової частини до житлової комісії гарнізону та КЕВ (КЕЧ) району для обліку в журналі реєстрації рапортів військовослужбовців щодо надання службових жилих приміщень (додаток 15), який ведеться у КЕВ (КЕЧ) району за гарнізон.

Військовослужбовці, рапорти яких зареєстровані в журналі реєстрації рапортів військовослужбовців щодо надання службових жилих приміщень (додаток 15), включаються до списку військовослужбовців, що потребують надання службового житла (додаток 16), який ведеться у КЕВ (КЕЧ) району окремо за кожну військову частину та у військовій частині і гарнізонній житловій комісії.

У військовій частині список військовослужбовців, що потребують надання службового житла (додаток 16), ведеться представником житлової комісії.

Звірка списку військовослужбовців, що потребують надання службового житла (додаток 16), між КЕВ (КЕЧ) району, військовими частинами та гарнізонною житловою комісією проводиться щопівроку станом на 1 січня та 1 липня.

Під час надання службового жилого приміщення військовослужбовці та члени їх сімей з обліку осіб, які мають право на отримання постійного жилого приміщення, не знімаються.

Список військовослужбовців, що потребують надання службового житла (додаток 16), розміщується для загального ознайомлення у військових частинах, квартирно-експлуатаційних органах, а також на веб-сайті МО України в мережі Інтернет з урахуванням вимог законодавства щодо захисту персональних даних.

Пунктом 4 Наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 встановлено, що за військовослужбовцями та членами їх сімей в тому числі звільненими з військової служби в запас або відставку, які були зараховані на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим наказом, зберігається дата зарахування на облік для забезпечення житлом для постійного проживання (за результатами інвентаризації облікових справ); рішення житлових комісій військових частин, об`єднаних житлових комісій, які були прийняті до набрання чинності цим наказом, реалізуються із урахуванням вимог вищезазначеної Інструкції.

Відповідно до п.2.16. Інструкції №737 військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Якщо військовослужбовець, який звільняється в запас або у відставку за віком, перебуває на обліку та обирає для проживання після звільнення з військової служби з урахуванням існуючого порядку реєстрації інший населений пункт (якщо обирає для проживання після звільнення з військової служби гарнізон міста Києва, рішення про можливість постановки його на квартирний облік у гарнізоні міста Києва приймає Міністр оборони України), відповідний командир військової частини за його рапортом за 6 місяців до звільнення в запас або відставку за віком подає до військового комісаріату і КЕВ (КЕЧ) району, що знаходяться за обраним місцем проживання, необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання жилого приміщення. На підставі повідомлення квартирно-експлуатаційного органу про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання жилого приміщення у військовому комісаріаті він знімається з обліку за останнім місцем служби.

Якщо військовослужбовці, звільнені з військової служби з інших підстав, виявляють бажання отримати жилі приміщення не за місцем перебування на обліку, такі військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями за обраним місцем постійного проживання виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районних державних адміністрацій на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно п.2.18. Інструкції №737 військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:

- поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;

- отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;

- переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;

- звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;

- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

- звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);

- обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку.

Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.

Пунктом 2.17. Інструкції №737 встановлено, що військовослужбовці, зараховані на квартирний облік після набрання чинності Законом України від 24.06.2004 №1865-IV «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», які мають вислугу на військовій службі менше ніж 20 років, у разі звільнення з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів та неможливістю проходити військову службу, залишаються на цьому обліку до отримання жилого приміщення для постійного проживання.

Відповідно до п.1 розділу 6 Наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.

Згідно п.21 розділу 6 Наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 1 ч.2 ст.40 Житлового кодексу України визначено, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до п.2 ст.12 Закону №2011-XII за військовослужбовцями, які вступили на військову службу за контрактом, зберігається право на жилу площу, яку вони займали до вступу на військову службу. Вони не можуть бути зняті з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, за попереднім місцем проживання.

Пунктом 9 ст.12 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. У разі смерті особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку на підставах, зазначених у абзаці першому цієї частини, яка відповідно до законодавства мала право на першочергове (позачергове) одержання житла, її сім`я зберігає право на одержання житла в тому самому порядку.

Аналогічні приписи закріплені в п.29 Порядку №1081, дія якого щодо залишення на обліку безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Пунктом 3 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та члени сімей військовослужбовців, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання житлове приміщення з урахуванням пільг, установлених законами.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

З системного аналізу норм Закону №2011-XII та Порядку №1081 вбачається, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, залишаються на квартирному обліку до отримання ними житла, зокрема і в разі звільнення в запас, відставку чи за станом здоров`я.

При цьому, існує вичерпний перелік військовослужбовців, які мають право залишатися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при звільненні з військової служби.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25.03.2019 у справі №359/2295/17, від 20.05.2019 у справі №487/6514/17, від 08.04.2020 у справі №683/2197/18, від 20.01.2021 у справі №460/6031/18.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно достатті 8 Конституції Українив Україні визнається і гарантується принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 №15-рп/2004 акцентував: «Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо». Цей принцип забезпечує пріоритетність прав і свобод людини та громадянина, справедливість і гуманність при постановлені судових рішень.

Суд встановив, що ОСОБА_1 взятий на квартирний облік з 10.01.2014 та включений до першочергового списку з 10.01.2014 на одержання жилих приміщень в житловій комісії військової частини НОМЕР_1 , про що свідчить облікова справа №324.

Згідно витягу з протоколу №18 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2017, старшину ОСОБА_1 знято з квартирного обліку згідно ст.40 «Перебування громадян на обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Зняття з обліку» п.5 (подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік…) ЖКУ. Зазначено, що надійшов лист ТВО начальника Яворівської КЕЧ (району) №3222 від 23.11.2017 (№701 від 18.12.2017) про законність перебування на квартирному обліку старшини ОСОБА_1 , оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.10.2017 №101280401 у старшини ОСОБА_1 від 11.06.2012 у приватній власності знаходиться 1/4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №296 від 29.12.2017, старшину ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини та направлено до нового місця служби до Військової частини НОМЕР_5 . В наказі зазначено, що календарна вислуга у Збройних Силах становить 24 роки 6 місяців. Також зазначено, що постійним або службовим житлом не забезпечувався.

Суд зазначає, що календарна вислуга ОСОБА_1 на момент прийняття рішення про зняття з квартирного обліку складає 24 роки 6 місяців, у зв`язку з чим у відповідача не було підстав для зняття позивача з квартирного обліку.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.40 Житлового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках:

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Аналогічні приписи наявні у п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР І Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 №470 (далі - Правила квартирного обліку, у редакції, чинній на час винесення спірного рішення) та у п.30 Порядку №1081.

Тлумачення Закону №2011-ХІІ від 20.12.1991 свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі і в разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку №1081.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Таким чином, враховуючи те, що на час звільнення позивач мав стаж військової служби понад 20 років, та був зарахований на облік з 10.01.2014, у відповідача не було підстав для зняття позивача з квартирного обліку.

З приводу посилання відповідача на п.5 ч.2 ст.26 Правил квартирного обліку (подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік) як на підставу зняття позивача з квартирного обліку, суд зазначає, що рішенням житлової комісії військової частини від 10.01.2014 №12 позивача зараховано на квартирний облік на підставі наданих ним документів. Дане рішення не оскаржено, та є чинним.

При цьому, Порядком №1081 передбачено право відповідача вимагати додаткових пояснень чи документів. Однак, у спірному рішенні від 26.12.2017 відсутні жодні посилання на надання позивачем неправдивих відомостей, так само як і відсутні докази неправомірності дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік ОСОБА_1 .

Стосовно посилання відповідача на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.10.2017 №101280401, суд зазначає наступне.

Відповідно до інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.10.2017 №101280401, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 мають по АДРЕСА_4 , загальної площі 60,8 кв.м., житлової площі 32,4 кв.м., який складається з двох житлових кімнат та кухні на підставі договору дарування. Державна реєстрація відбулася 11.06.2012.

Згідно форми рапорту з яким військовослужбовці звертаються до командира військової частини вбачається заповнення відповідних граф (надання інформації), зокрема: «Участь в приватизації», «Участь в приватизації членів сім`ї», «Участь в житловій накопичувальній програмі та одержання кредитів на житло».

Позивач звертаючись з відповідним рапортом до Військової частини НОМЕР_1 не заповнив зазначені графи, що свідчить про те, що позивач не приймав участь в приватизації та в житловій накопичувальній програмі чи одержані кредитів на житло.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-XII від 19.06.1992 (далі-Закон №2482-XII) визначає правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2482-XII приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ (ч.2 ст.1 Закону №2482-XII).

Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом (ч.3 ст.1 Закону №2482-XII).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 подаючи відповідний рапорт до Військової частини НОМЕР_1 надав правдиву інформацію, зокрема, щодо не прийняття участі в приватизації та житловій накопичувальній програмі та одержані кредиту на житло.

Суд зазначає, що рапорт не передбачає зазначення інформації щодо отримання частини житлової нерухомості на підставі договору дарування.

Більш того, відповідачем не надано докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 подав відомості, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на квартирний облік, тому наявна протиправність прийнятого рішення, оскільки п.5 ст.40 Житлового кодексу України, зазначений відповідачем у спірному рішенні, не має жодного відношення до позивача, та не може бути підставою для зняття позивача з квартирного обліку, оскільки позивачем не надавалися відомості, що не відповідають дійсності.

Також суд зазначає, що п.3.1. Інструкції №737 до рапорту для взяття на квартирний облік додається вичерпний перелік документів, а саме: - копії паспортів військовослужбовця та повнолітніхих членів сім`ї; - витяг з послужного списку особової справи військовослужбовця; - Ф-3; - Ф-5; - Ф-7.

Суд наголошує, що позивачем надано зазначений пакет документів, який передбачений п.3.1. Інструкції №737, у зву зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що позивач надав відомості, що не відповідають дійсності, оскільки відповідачем не надано докази, які свідчать про те, що ОСОБА_1 при зверненні з рапортом та наданням документів (копії паспортів військовослужбовця та повнолітніхих членів сім`ї; - витяг з послужного списку особової справи військовослужбовця; - Ф-3; - Ф-5; - Ф-7), надав документи які містять неправдиві відомості.

Крім того, згідно п.10.9. Інструкції №737 рішення житлової комісії оформлюється у вигляді протоколу, який підписується головою і членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та затверджується командиром військової частини не пізніше ніж через 10 днів з дня проведення засідання житлової комісії. Підпис командира військової частини засвідчується гербовою печаткою військової частини.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутній наказ Військової частини НОМЕР_1 виданий від особи командира, що вказує на порушення встановленого порядку Інструкцією №737 порядку ухвалення рішень у вигляді протоколів та їх реалізації.

Також п.10.09 Інструкції №737 передбачено, що на засіданні житлової комісії можуть бути присутні військовослужбовці, особи, звільнені з військової служби, та члени їх сімей, особи, питання стосовно яких розглядаються на засіданні житлової комісії, та інші особи.

Відповідно до п.28 Правил квартирного обліку передбачено, що зняття з квартирного обліку провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік (включення до вказаного списку). При розгляді цих питань на засідання відповідних органів запрошуються заінтересовані особи. Про зняття з обліку (виключення із списку) громадяни у 15-денний строк повідомляються у письмовій формі з вказанням підстав зняття з обліку (виключення із списку).

Разом з тим оскаржуване рішення у вигляді протоколу №18 прийнято без повідомлення у письмовій формі ОСОБА_1 , який перебував на квартирному обліку про намір ухвалення такого рішення із запрошенням на засідання житлової комісії, з огляду на те, що за його результатами таке рішення суттєво вплинуло на його права та інтереси зокрема на позбавлення права на отримання житла, що вказує на порушення встановленого порядку прийняття такого рішення.

Отже, рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , викладене у протоколі від 26.12.2017 №18 в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку військової частини є протиправним та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи вищенаведене, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов зі збереженням часу перебування на обліку в черзі з дати первинної постановки на облік, а саме з 10.01.2014.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню враховуючи п.10 ч.2 ст.245 КАС України, шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2017 року, оформлене протоколом №18 в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку військової частини;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби Військової частини НОМЕР_1 , які потребують поліпшення житлових умов зі збереженням часу перебування на обліку в черзі з дати первинної постановки на облік, а саме з 10.01.2014 року.

Згідно положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Військової частини НОМЕР_1 , зобов`язання вчинити дії підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки позивач згідно з ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, враховуючи приписи ст. 139 КАС України, судові витрати у вигляді сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 26.12.2017 року, оформлене протоколом №18 в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку військової частини.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби Військової частини НОМЕР_1 , які потребують поліпшення житлових умов зі збереженням часу перебування на обліку в черзі з дати первинної постановки на облік, а саме з 10.01.2014 року.

4. Судові витрати у вигляді судового збору розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14.07.2023.

Суддя Коморний О.І.