Справа № 200/952/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року справа №200/952/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Геращенка І.В., Блохіна А.А.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі №200/952/23 (головуючий І інстанції Циганенко А.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві від 07.07.2022 № 80001/568526/80962/34 про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати позивачу з 01 липня 2022 року;

- зобов`язати відповідача відновити нарахування страхових виплат та виплатити позивачу заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01 липня 2022 року.

В обгрунтування позову зазначив, з 1 липня 2022 року йому призупинено нарахування щомісячних страхових виплат у зв`язку із отриманням за результатами проведеної верифікації та моніторингу державних виплат інформації про перетин ним державного кордону України.

Припинення виплат є протиправним та таким, що не відповідає вимогам Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 № 1105-XIV.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Підзаконні нормативно-правові акти, на які посилається відповідач, не є законами, а тому, не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Також реалізація позивачем права на вільний вибір місця проживання в України, гарантованого Законом України від 11.12.2003 № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-IV), не може позбавляти його права на отримання страхових виплат.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону № 1382- IV, реєстрація міста проживання чи міста перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , громадянин України, паспорт НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві.

Згідно з довідкою від 24.11.2014 № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, тимчасовою адресою перебування ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

23 вересня 2014 року ОСОБА_1 подав до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві заяву про тимчасове продовження раніше призначеної страхової виплати у зв`язку із нещасним випадком на виробництві за тимчасовою адресою перебування: АДРЕСА_2 .

25 вересня 2014 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві прийнята постанова № 2601/80962/80962/1 Про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати у зв`язку з тимчасовим місцем проживання, якою ОСОБА_1 продовжена виплата раніше призначеної щомісячної грошової суми в разі часткової або повної втрати працездатності.

28 листопада 2016 року ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві подана заява про припинення страхової виплати у зв`язку із зміною місця перебування.

01 грудня 2016 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві прийнята постанова № 2601/80962/80962/25 Про припинення щомісячної страхової виплати, якою з 01 грудня 2016 року ОСОБА_1 припинена виплата раніше призначеної щомісячної грошової суми в разі часткової або повної втрати працездатності.

Згідно з довідкою від 14 березня 2017 року № 1954 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи тимчасовою адресою перебування ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

19 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві заяву про тимчасове продовження раніше призначеної страхової виплати у зв`язку із нещасним випадком на виробництві за тимчасовою адресою перебування: АДРЕСА_2 .

11 січня 2020 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві прийнята постанова № 2604/80962/80962/26 Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати відповідно до частини другої статті 37, якою ОСОБА_1 призначена перерахована щомісячна страхова виплата з 01 березня 2017 року безстроково.

21 квітня 2020 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві прийнята постанова № 2604/80962/80962/31 Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати відповідно до частини другої статті 37, якою ОСОБА_1 призначена перерахована щомісячна страхова виплата з 01 березня 2020 року безстроково.

29 березня 2021 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві прийнята постанова № 80001/568526/80962.0/32 Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати відповідно до частини другої статті 37, якою ОСОБА_1 призначена перерахована щомісячна страхова виплата з 01 березня 2021 року безстроково.

17 березня 2022 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві прийнята постанова № 80001/568526/80962/33 Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати відповідно до частини другої статті 37, якою ОСОБА_1 призначена перерахована щомісячна страхова виплата з 01 березня 2022 року безстроково.

07 липня 2022 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві отримано від Міністерства фінансів України Повідомлення про результати запиту на відповідність повідомленої реципієнтом інформації даним, що обробляються стосовно нього в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, відповідно до статті 10 Закону України Про верифікацію та моніторинг державних виплат. За даними цього повідомлення ОСОБА_1 18 вересня 2020 року перетнув державний кордон в пункті перетину Гоптівка, закордонний паспорт НОМЕР_2 . Відомості щодо перетину пункту пропуску в зворотному напрямку відсутні.

07 липня 2022 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві прийнята постанова № 80001/568526/80962/34 Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати, якою на підставі статей 44, 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 припинена щомісячна страхова виплата з 01 липня 2022 року. Підстава припинення - пункт 1.12 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11.

26 липня 2022 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві листом за № 2734-2, направленим за тимчасовою адресою перебування: АДРЕСА_2 ., повідомило ОСОБА_1 про тимчасове призупинення нарахування щомісячних страхових виплат з 01 липня 2022 року, та про порядок продовження належних виплат.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з приписів Закону України від 3 грудня 2019 року № 324-IX Про верифікацію та моніторинг державних виплат, Порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, затвердженого постановою КМУ від 18 лютого 2016 року № 136, Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11, якими передбачено, що у разі надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат нарахування страхових виплат припиняється до завершення перевірки правомірності призначеної страхової виплати.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV).

Відповідно до частин першої статті 12 Закону №1105 право на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їхніх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

На підставі пунктів 4, 7, 8 статті 41 Закону № 1105 страхові виплати, призначені, але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має на це право, здійснюються за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини уповноваженого органу управління або його територіальних органів своєчасно не призначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку з підвищенням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Страхові виплати за поточний місяць здійснюються протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, здійснюються за рахунок коштів соціального страхування.

Згідно частини першої статті 46 Закону № 1105 (в редакції, чинній на час припинення позивача страхових виплат з 01.07.2022) страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 9 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1105-XIV встановлено, що особливості здійснення страхових виплат за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно статті 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

За приписами статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Тобто, за Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права, або «інші права», як це зазначено у ст. 9 Закону, не звужуючи при цьому обсяг конституційних прав та свобод особи. Вказаний Закон встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

На підставі абзацу1 пункту 1 Постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» призначення та продовження виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та Пенсійного фонду України внутрішньо переміщеним особам, крім осіб, зазначених в абзаці вісімнадцятому пункту 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 269 та від 20.03.2022 № 332, (далі - внутрішньо переміщені особи) здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з зазначеним Порядком.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14 березня 2017 року № 1954.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, підставою для припинення щомісячних страхових виплат з 01 липня 2022 року зазначено п. 1.12 Порядку призначення, перерахунку та проведення страхових виплат, що затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України від 19 липня 2018 року № 11, а саме отримання інформації з перевірки правомірності призначеної страхової виплати за перевіркою Міністерства фінансів України за даними прикордонної служби України щодо перетину кордону у якій зазначено, що ОСОБА_1 18 вересня 2020 року перетнув державний кордон в пункті перетину Гоптівка, закордонний паспорт НОМЕР_2 . Відомості щодо перетину пункту пропуску в зворотному напрямку відсутні.

Відповідно до пункту 1.12 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України 19.07.2018 № 11 (далі - Порядок № 11), у разі надходження рекомендацій Міністерства фінансів України за наслідками проведеної верифікації страхових виплат нарахування страхових виплат припиняється до завершення перевірки правомірності призначеної страхової виплати.

У разі підтвердження інформації щодо неправомірно призначеної виплати видається постанова про відмову у страховій виплаті. Якщо інформація Міністерства фінансів України не підтверджується, нарахування виплат відновлюється з моменту припинення.

Проте, відповідачем не надано до суду відповідну рекомендацію органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат щодо проведення додаткової перевірки інформації, що містить невідповідності або усунення невідповідностей даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних, на підтвердження правомірності своїх дій.

Стаття 1 Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 03 грудня 2019 року № 324-IX визначає, що верифікація це комплекс заходів направлених на:

- збір та перевірку достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат;

- виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних.

Стаття 16 Закону № 324-IX, яка визначає результати верифікації державних виплат, не встановлює підстав для їх припинення, а тільки вказує на наявність у відповідача права припинити нарахування та/або здійснення державної виплати за результатами опрацювання наданих рекомендацій, при цьому рішення про припинення державних виплат приймається органом, що здійснює державні виплати, відповідно до законодавства, що регламентує здійснення державних виплат.

Тобто, норма ст. 16 Закону № 324-IX в цій частині є бланкетною та в частині визначення наявності підстав для припинення виплати пенсії відсилає до приписів ст. 46 Закону № 1105-XIV.

Також суд звертає увагу, що пунктом 1.12 Порядку № 11 чітко визначено, що нарахування страхових виплат припиняється у випадку, якщо перевірка стосується правомірності призначення страхової виплати.

Однак відповідачем право позивача на отримання страхових виплат не заперечується, а доводів щодо неправомірності їх призначення за висновком МСЕК суду не наведено.

Водночас, згідно пункту 1.11 Порядку № 11, страхова виплата припиняється у випадках, передбачених статтею 46 Закону, у разі смерті отримувача страхових виплат та у випадку неподання потерпілим Фонду щороку в грудні свідоцтва, яким засвідчується факт перебування його в живих, відповідно до Порядку здійснення страхових виплат, призначених у зв`язку з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, які спричинили втрату працездатності, особам, що виїхали за межі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2001 № 998 (далі - постанова Кабінету Міністрів України № 998).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що припинення страхових виплат, відповідно до Закону № 324-IX на підставі рекомендації органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, можливе тільки у разі якщо така рекомендація стосується підстав, визначених ст. 46 Закону № 1105-XIV.

Згідно зі статтею 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту.

Чинним законодавством не передбачено можливості припинення страхових виплат з підстав перетину особою державного кордону.

Доказів постійного проживання позивача за кордоном відповідач суду не надав, як і не надав доказів оформлення позивачем документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання (у тому числі громадян України, які виїхали за кордон тимчасово) в порядку Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Оскільки позивач перебуває на обліку відповідача, як отримувач щомісячних страхових виплат, колегія суддів визнає припинення страхових виплат, призначених позивачу безстроково у зв`язку з трудовим каліцтвом, лише за самим фактом перетину кордону (пункт Гоптівка) необґрунтованим і таким, що порушує конституційні гарантії позивача на соціальне забезпечення у зв`язку з втратою працездатності.

При цьому відсутні докази того, що позивачеві оформлено документи для виїзду за кордон на постійне проживання/залишення на постійне проживання за кордоном, як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону № 1105.

Позивач під час отримання професійного захворювання та втрати працездатності і встановлення йому інвалідності проживав в Україні (доказів зворотного суду не надано), отже відшкодування шкоди внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, одержаного у зв`язку з виконанням трудових обов`язків йому має здійснюватися Україною.

Положеннями статті 77 КАС України на відповідача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Враховуючи зазначене, колегія суддів констатує не доведення відповідачем правомірності припинення позивачу страхових виплат з 01 липня 2022 року.

Таким чином, постанова Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві від 07.07.2022 № 80001/568526/80962/34 про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати позивачу з 01 липня 2022 року є протиправною та підлягає скасуванню з зобов`язанням відповідача відновити нарахування страхових виплат та виплатити позивачу заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01 липня 2022 року.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позову.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат по справі не здійснюється.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гуревича Родіона Геннадійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 200/952/23 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 200/952/23 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві від 07.07.2022 № 80001/568526/80962/34 про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з 01 липня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, 16 м. Київ, 04053) відновити нарахування страхових виплат ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) з 01 липня 2022 року та виплатити заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період, починаючи з 01 липня 2022 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 13 липня 2023 року, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 13 липня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко