Справа № 334/4853/23
Суддя: Коломаренко К. А.
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 13.07.2023
Справа № 334/4853/23
Провадження № 2-а/334/53/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Коломаренко К.А., розглянувши в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Волкодава Віталія Віталійовича, про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАС №7180191 від 17.06.2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до старшого лейтенанта поліції роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Волкодава Віталія Віталійовича, про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАС №7180191 від 17.06.2023 року, в якому просив визнати протиправними дії інспектора роти 1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Волкодава Віталія Віталійовича, а скасувати обидві незаконні постанови серії ЕАС №7180191 та ЕАС №7180126 від 17.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та повернути кошти, сплачені за судовий збір, а зазначені справи про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 червня 2023 року старшим лейтенантом поліції роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Володавом Віталієм Віталійовичем, було винесено постанову серії EAC №7180191 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень. Відповідно до постанови, о 9 годині 54 хвилини, рухаючись за кермом автомобіля ОСОБА_1 був без пристебнутого реміння безпеки у Вознесенівському районі м. Запоріжжя по вулиці Бородинська 132, чим порушив вимоги п. 2.3 Правил дорожного руху. Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанову незаконною, винесену з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню за таких підстав. 17 червня 2023 року ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі Ford Sierra, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , проїжджаючи з АДРЕСА_1 , був зупинений старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , який знаходився біля патрульного автомобіля Toyta Prius білого кольору д.н.з НОМЕР_2 , розташованому в заїзному «кармані». Зупинившись на вимогу поліцейського, позивач заглушив двигун, поставив автомобіль на ручне гальмо, та відстебнув ремінь безпеки, щоб дотягнутися до сумки з документами, які лежали на задньому сидінні. До його автомобіля підійшов старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , та, не представившись, відразу почав вимагати пред`явлення йому документів, а саме паспорт громадянина України. На запитання стосовно причини зупинки, згідно ст. 35 закону «Про Національну поліцію», поліцейський нічого не відповів. Щоб не провокувати конфлікт, позивач надав йому паспорт громадянина України, після чого надав на його вимогу водійське посвідчення, та ще раз поцікавився стосовно причини зупинки, на що поліцейський, та його напарник не хотіли нічого відповідати, чим продовжували порушувати закон «Про Національну поліцію». Після запитання, на якій підставі їх автомобіль стоїть в «кармані», та які завдання вони тут виконують, поліцейські почали себе агресивно поводити, та сказали, що я злісно порушив вимогу п. 2. 3 «в» Правил дорожнього руху, а саме нібито був не пристебнутий ременем безпеки. Після чого ОСОБА_3 увімкнув нагрудну камеру та почав на неї зачитувати мені права, не ознайомивши позиача з доказами його нібито правопорушення, та не надавши змоги брати участь у справі. 3 порушеннями відразу виніс постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП, в якій були завідомо помилкові дані. Згодом на мобільний сервіс «Штрафи UA», позивачу прийшло два повідомлення зі штрафами за одне і те саме адміністративне правопорушення, серія яких відрізняється, а дата, місце, час та склад правопорушення ідентичні, з чого можна зробити висновок, що за одне і те саме нібито правопорушення, було складено дві різні постанови.. До постанови також старшим лейтенантом Володавом В.В. були внесені завідомо недостовірні дані відносно місця розгляду справи (справа розглядалася в Дніпровському районі, а зазначено Вознесенівський), а також найменування засобу фото- та відеофіксації на який нібито було зафіксоване скоєне правопорушення, хоча камера була ввімкнута лише під час зачитування прав та обов?язків, до виписаної постанови, а з будь - якими доказами старший лейтенант не ознайомлювався, та тим паче не оцінював їх згідно ст. 252 КУпАП, а також не ознайомлював позивача, що є грубим порушенням адміністративного процесу під час розгляду та вирішення справи по суті, порядок яких зазначений в ст. 278, 279 та 280 КУПАП. Також,не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, та не було вирішено, чи є докази в наявності, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з?ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, посадова особа не могла оцінити за власним переконанням за відсутністю будь яких доказів, а тому є всі підстави вважати, що відповідач був упереджений та порушив вимоги ст. 245 КУпАП. З огляду на вказані обставини просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк подання заяв по суті спору, витребувано у відповідача докази.

Ухвалу суду разом з позовною заявою та доданими до неї документами направлено відповідачу.

11.07.2023 року до суду надійшов відзив відповідача, за підписом представника Назаренка Миколи Миколайовича (діє на підставі довіреності), в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що в ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач будь-яких клопотань не заявляв. У позовній заяві Позивач вказує, що поліцейський УПП в Запорізькій області ДПП підійшовши до транспортного засобу Позивача не представився, не повідомив причину зупинки транспортного засобу, що є хибним та підтверджується відеозаписом, доданим до матеріалів справи. Також, слід зазначити, що Позивач вів себе зухвало та в грубій формі звертався до інспектора поліції. Також, щодо твердження Позивача про те що, «згодом на мобільний сервіс «Штрафи UA, прийшло два повідомлення зі штрафами за одне і те саме адміністративне правопорушення, серія яких відрізняється, а дата, місце, час та склад правопорушення ідентичні, з чого можна зробити висновок , що за одне і те саме нібито правопорушення, було складено дві різні постанови» повідомляємо, що відповідно до бази ІПНП постанова серій EAC № 7180126 від 17.06.2023 року була анульована управлінням патрульної поліції в Запорізькій області ДПП від 21.06.2023 року, внаслідок чого, дійсною постановою по справі слід вважати лише постанову серії EAC № 7180191в 17.06.2023 року, що підтверджується роздруківкою з бази ІПНП.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши письмові докази долучені сторонами, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.06.2023 року старшим лейтенантом поліції роти 1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області Волкодавом Віталієм Віталійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7180191 від 17.06.2023 року, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, (керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень ( а.с. 14).

Крім того, 17.06.2023 року старшим лейтенантом поліції роти 1 батальйону 1 УПП в Запорізькій області Волкодавом Віталієм Віталійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7180126 від 17.06.2023 року, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, за те саме правопорушення, яке має ту саму дату, те саме і той самий склад правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень ( а.с. 15).

Відповідно до ч.1статті 8 Закону України «Про Національну поліцію»,поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1статті 23зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стяг нень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3Правилдорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частиною 5статті 121 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно дост.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно вимогст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно дост.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 72 КАС України, передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як вбачається з ч. 1ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На доведення своєї позиції про невизнання позову, представником відповідача , разом з відзивом було надано диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що застосовувалася в момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 17.06.2023 року.

Під час відтворення зазначеного відеозапису, судом з`ясовано, що в момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останній ременем безпеки пристебнутим не був. Після того, як працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про порушення п. 2.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_4 відповів: «це є моє лічноє, це моя безпека». Тобто, мав на увазі, що пристібатися йому чи ні то його вибір, оскільки його безпека то його особиста відповідальність. Таким чином, в момент зупинки транспортного засобу позивач визнавав, що ременем безпеки він пристебнутим не був та заперечень з даного приводу не висловлював. Заперечення позивач висловлював на дії поліцейського з приводу складення постанови в даній справі та притягнення його до адімністратвиної відповідальності, висловлювався нецензурною лайку в бік співробітників поліції, провокував конфлікт, що судом розцінюється як обраний ним спосіб уникнення такої відповідальності, однак ніяк не спростовує його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 статті 121 КУпАП.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що поліцейський не представився, не попередив про розгляд справи, не з`ясував обставини справи, не були заслухані свідки, які приймали участь у розгляді справи, а також твердження позивача, про те, що відео фіксація була ввімкнена лише під час роз`яснення прав ОСОБА_5 , оскільки вони спростовуються наданим відеозаписом.

Крім того, доводи позивача про неправомірність дій поліцейського з приводу незалучення до розгляду справи свідків, які перебували поруч, є хибними, так як статтею 266 КУпАП передбачено залучення свідків тільки у разі неможливості застосування поліцейськими спеціальних технічних засобів відеозапису. У даному випадку працівниками поліції вівся безперервний відеозапис на технічні засоби і залучення свідків в цьому випадку є необов`язковим.

Стосовно винесення двох різних постанов за одне і те саме правопорушення, а саме: серії ЕАС №7180191 від 17.06.2023 року та серії ЕАС №7180191 від 17.06.2023 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до роздруківки з ІПНП постанова серій EAC № 7180126 від 17.06.2023 року була анульована управлінням патрульної поліції в Запорізькій області ДПП від 21.06.2023 року, внаслідок чого, дійсною є постанова по справі серії EAC № 7180191 від 17.06.2023 року (а.с.23-24).

Таким чином, посилання позивача на порушення з боку співробітника поліції, яке полягає у винесенні двох постанов за одне і те саме правопорушення, усунуто самим органом поліції, тому вказана обставина не є підставою для задоволення позову.

Надані відповідачем докази на підтвердження правомірності оскарженої позивачем постанови є належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні статей73,75,76 КАС України.

Згідно вимог ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини перша, друга, третя і п`ята статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 8 ч. 1ст. 23 Закону № 580-VIIIполіція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, містить інформацію щодо особи правопорушника та обставини скоєння ним правопорушення, а тому відповідає загальним вимогам, встановленим ч.2ст. 283 КУпАП.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладено на ОСОБА_5 відповідно до статті 33 КУпАП та у межах, передбачених санкцією ч.5ст. 121 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також наявні у справі докази суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, вимоги позову ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

Згідност.140 КАС України, у різі відмови в позові, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9,121,245,251-252,283,288 КУпАПст.ст.241-246,250,268-272,286 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Волкодава Віталія Віталійовича, про визнання протиправними дій та скасування постанови серії ЕАС №7180191 від 17.06.2023 року- відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Коломаренко К. А.