Справа № 620/4661/23
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року Чернігів Справа № 620/4661/23

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Поліщук Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» (далі відповідач, ДУ «Менська виправна колонія), в якому просить визнати протиправною та скасувати Постанову начальника ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» від 20.01.2023 №12 про накладення дисциплінарного стягнення у виді поміщення до ДІЗО строком на 14 діб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факт вчинення дисциплінарного правопорушення позивачем, не доведено в його діях ознак дисциплінарного проступку у їх сукупності, а саме вину у встановлених діяннях та вчинення його саме ОСОБА_1 . Тому, вважає, що оскаржувана Постанова є протиправною.

У відзиві відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить у їх задоволенні відмовити, оскільки підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став висновок службової перевірки по факту нетактовної поведінки засудженого із застосуванням фізичної сили по відношенню до начальника відділення СПС ОСОБА_2 . Крім того, факт вчинення дисциплінарного проступку 19.01.2023 саме ОСОБА_1 підтверджується рапортами старшого інспектора відділу СВПР Мелашедченка С. та начальника сектору мінімального рівня безпеки ОСОБА_3 , які стали свідками вказаної події. Тому, вважає, що оскаржувана Постанова є правомірною.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , засуджений 10.03.2020 Московським районним судом міста Харків за частиною другою статті 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що перебуває на праві власності, відбуває покарання в ДУ «Менська виправна колонія» (а.с. 32).

За час відбування кримінального покарання позивач 13 (тринадцять) разів притягався до дисциплінарної відповідальності, що підтверджується копією Довідки від 20.01.2023 (а.с. 36).

По факту нетактовної поведінки засудженим ОСОБА_1 із застосуванням фізичної сили по відношенню до начальника відділення СПС Зав`ялова В.О. начальником оперативного відділу ДУ «Менська виправна колонія» проведено службове розслідування, результати якого оформлено Висновком від 20.01.2023 та зазначено про необхідність притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог статті 107 КВК України, пункту 4 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань. Під час проведення перевірки засудженому ОСОБА_1 було запропоновано надати письмове пояснення з приводу його поведінки, де зазначити причини, що спонукали його до застосування фізичної сили, погроз до працівника установи. Однак, ОСОБА_1 надавати будь-які пояснення з даного приводу відмовився у категоричній формі, про що було складено відповідний акт (а.с. 60-62).

В ході проведення службового розслідування начальником оперативного відділу ДУ «Менська виправна колонія» було зібрано матеріали на яких ґрунтується зазначений вище Висновок, зокрема, рапорти працівників установи виконання покарань, які стали свідками події, доповідну фельдшера, до якого звертався ОСОБА_4 за наданням медичної допомоги, Характеристику та Психологічну характеристику засудженого (позивача), Довідку про заходи заохочення та стягнення, що застосовувались до ОСОБА_1 під час відбування ним покарання (а.с. 63-74).

20.01.2023 було проведено засідання дисциплінарної комісії ДУ «Менська виправна колонія», на якій, в тому числі був присутній позивач. Його проведення оформлено Протоколом № 4. За результатом проведеного засідання комісія дійшла висновку, що засудженого ОСОБА_1 за вчинення порушення встановленого порядку відбування покарання доцільно притягнути до дисциплінарної відповідальності та помістити до ДІЗО терміном на 14 діб (а.с. 55).

З огляду на вказане 20.01.2023 начальника ДУ «Менська виправна колонія» було прийнято Постанову № 12СВПР про поміщення засудженого ( ОСОБА_1 ) в дисциплінарний ізолятор, карцер установи виконання покарань строком на 14 діб(а.с. 54).

Постанову позивачу оголошено 20.01.2023 в.о. начальника відділення СПС № 3 Подорваном О., що підтверджується підписом засудженого у Довідці про застосування стягнення від 20.01.2023 (а.с. 7).

Вважаючи, що фактичних обставин, які описані в оскаржуваній Постанові не було, а тому таке рішення має бути скасоване як незаконне, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Згідно зі статтею 3 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Порядок і умови виконання та відбування покарань визначаються та забезпечуються відповідно до законодавства, яке діє на час виконання та відбування кримінального покарання.

Відповідно до частини першої статті 9 КВК України, засуджені зобов`язані, зокрема: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації.

Режим у виправних і виховних колоніях, відповідно до частини першої статті 102 КВК України, це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

Відповідно до абзаців 1, 3 частини третьої статті 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії.

Вказані обов`язки засуджених також передбачені абзацами 2, 5 пункту 3 розділу 11 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 № 2823/5 (далі Правила).

Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність (частина друга статті 9 КВК України).

Пунктом 3 розділу ІІ Правил встановлено, що засуджені зобов`язані, зокрема:

виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб;

дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами;

ввічливо ставитися до адміністрації та персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ Порядку засудженим забороняється, зокрема:

чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених;

вживати нецензурні та жаргонні слова, давати і присвоювати прізвиська.

Частиною другою статті 9 КВК України визначено, що невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Згідно з положеннями КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою (частина перша статті 131-1).

Питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії (частина перша статті 135).

За невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватися стягнення, зокрема, у вигляді поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб (частина перша статті 132).

При призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого (частина перша статті 134).

Поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, з визначенням строку тримання (частина восьма статті 134).

Суд звертає увагу, що згідно з частинами четвертої-шостої статті 135 КВК України особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.

Засуджений та/або його представник мають право:

отримати інформацію про притягнення до дисциплінарної відповідальності, у тому числі документи, що стосуються справи, не пізніш як за одну добу до початку засідання дисциплінарної комісії;

бути присутнім на засіданні дисциплінарної комісії під час розгляду питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них;

надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази;

подавати клопотання не пізніш як за двадцять чотири години до визначеного часу засідання про залучення до засідання дисциплінарної комісії осіб, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності.

Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб.

Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу.

Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

З матеріалів справи (а.с. 55-56) вбачається та не заперечується позивачем про те, що він був повідомлений про місце та час засідання дисциплінарної комісії, також на засіданні старшим інспектором відділу СВПР Мелашедченком С. роз`яснено засудженому, зокрема, що він має право звернення за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги, ознайомлюватися з матеріалами дисциплінарного провадження та особової справи, робити виписки, знімати копії з них, надавати пояснення, заперечення та заявляти клопотання в усному та письмовому вигляді, надавати докази.

Встановлено, що на засіданні дисциплінарної комісії ДУ «Менська виправна колонія» (Протокол № 4 від 20.01.2023), в.о. начальника відділення СПС № 3 Подорван О. у присутності засудженого доповів інформацію, в якій зазначив суть дисциплінарного проступку причини, обставини і мотиви вчинення даного порушення ОСОБА_1 , а саме: 19.01.2023 засуджений погрожував фізичною розправою лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_4 , швидко наблизився до нього та лівою рукою наніс удар в обличчя останньому.

Також виступили інші члени комісії, які враховуючи мотиви та обставини порушення, ставлення засудженого до вчиненого проступку, висловили думку, що засуджений порушив установлений порядок відбування покарання та непроявив повагу до правомірної правослухняної поведінки.

За результатом розгляду, дисциплінарна комісія ДУ «Менська виправна колонія» прийняла рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності засудженого ОСОБА_1 у вигляді поміщення в ДІЗО на 14 діб - одноголосно, про що начальником колонії була прийнята оскаржувана Постанова від 20.01.2023 № 12СВПР.

Суд зауважує, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

Орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Оцінюючи обставини, викладені у Висновку службової перевірки від 20.01.2023, зміст зібраних під час її проведення письмових доказів (а.с. 58-76), зміст Протоколу дисциплінарної комісії від 20.01.2023 № 4 та вказані вище правові норми, суд вважає, що в діях позивача наявні ознаки вчинення порушення дисципліни та правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань. Вина позивача у порушенні дисципліни доведена належними та допустимими доказами. Суд зауважує, що причиною зазначеного вище правопорушення є особиста недисциплінованість засудженого ОСОБА_1 , небажання ним виконувати обов`язки, покладені на нього Кримінально-виконавчим законодавством України. Окрім того, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 35) позивач допускав і раніше порушення встановленого режиму утримання, що підтверджується Довідкою про заохочення та стягнення від 20.01.2023. Тому, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення його до ДІЗО строком на 14 діб є правомірним і пропорційним, відповідає тяжкості і характеру проступку.

Твердження позивача про протиправність оскаржуваної Постанови не знайшло свого підтвердження.

Враховуючи наведені вище правові норми та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана Постанова від 20.01.2023 № 12СВПР прийнята начальником ДУ «Менська виправна колонія» в межах повноважень, у спосіб та на підставі норм чинного законодавства, а тому є правомірною і скасуванню не підлягає.

При цьому, суд акцентує увагу, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 5, 139, 72-74, 77, 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна установа «Менська виправна колонія (№ 91)», пр. Дружби, буд. 5, смт. Макошине, Менський район, Чернігівська область, 15652, ЄДРПОУ: 08731849.

Повний текст судового рішення складено 14 липня 2023 року.

Суддя Л.О. Поліщук