Справа № 460/50328/22
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/50328/22 пров. № А/857/3632/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі № 460/50328/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Журавлина» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, (головуючий суддя Дорошенко Н.О., м.Рівне, спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику),

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Журавлина» (далі Товариство, ТОВ фірма «Журавлина», позивач) звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека, відповідач - 1), Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач 2), Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач 3) та за змістом позовних вимог просить визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 347077 від 03.10.2022.

В обґрунтування позову Товариство покликалось на те, що спірною постановою до нього застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000 грн за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевищення встановлених габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні подільного вантажу. Вважав таку постанову протиправною з огляду на те, що не отримував повідомлення про розгляд вказаної справи, а тому не зміг надати будь-яких доказів та пояснень. Крім того, вважав постанову безпідставною, в силу недоведності обставин, якими мотивована спірна постанова. Зазначав, що зважування транспортного засобу не здійснювалося, чим порушено приписи чинних нормативно-правових актів, які регламентують діяльність органів Укртрансбезпеки щодо здійснення габаритно-вагового контролю. Зокрема, зазначив, що нормативними положеннями чітко визначено, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування у русі транспортного засобу, а не у спосіб, який здійснювався на транспортному засобі позивача посадовими особами відповідача. Крім того стверджував, що автомобіль перевозив нафтопродукти - рідкий подільний рухомий вантаж, що може переміщуватися по всіх осях транспортного засобу під час руху, а тому проведення зважування в русі, шляхом поосьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу необхідного для врівноваження рідкого вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу. Такий спосіб вимірювання не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж в силу своїх рідких властивостей, легко деформується та вільно переміщується під дією мінімальних сил.

Також позивач звертав увагу на постанову Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №814/1460/14, в якій зазначено, що чинним законодавством взагалі забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами, тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може бути лише застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

Таким чином, заперечуючи вчинення правопорушення, вказуючи на порушення посадовими особами відповідачів процедури здійснення та документування габаритно-вагового контролю та розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, позивач просив постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою від 23.01.2022 Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (далі відповідач 2), Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (далі відповідач 3) замінено їх правонаступниками: Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки - Відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області; Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки - Відділом державного нагляду (контролю) у Рівненській області.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 347077 від 03.10.2022.

Приймаючи рішення суд першої інстанції зазначив, що уповноважені особи Укртрансбезпеки в спірній ситуації, під час здійснення документального габаритно-вагового контролю на порушення вимог Порядку № 879, об`єктивно не встановили фактичну масу транспортного засобу, оскільки було достовірно встановлено лише вагу вантажу відповідно до ТТН і така вага не перевищує нормативно визначених вагових параметрів до перевезення автомобільними дорогами загального користування. Документально підтверджені відомості щодо повної маси тягача та причіпа відсутні. Вважав, що в такому випадку державні інспектори Укртрансбезпеки, відповідно до приписів Порядку № 879, наділені повноваженнями на здійснення точного габаритно-вагового контролю із застосуванням зважувального обладнання, однак такі дії уповноваженими особами вчинені не були. Суд констатував, що матеріалами судової справи не підтверджуються висновки контролюючого органу про перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів, що виключає відповідальність на підставі абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга грунтується на покликання про проведення документального габаритно-вагового контролю, відсилок на положення нормативно-правових актів. Зазначено, що порушення законодавства було виявлено в результаті здійснення документального габаритно-вагового контролю, про що зазначено в акті про перевищення транспортним засобом габаритних параметрів №331404 від 30.08.2022. Наголошено, що зважування транспортного засобу на пересувних або стаціонарних пунктах ГВК передбачено Порядком № 879 лише при точному габаритно-ваговому контролі, і лише при точному ГВК формується чек зважування. Документальний габаритно-ваговий контроль здійснюється шляхом додавання маси транспортного засобу згідно реєстраційних документів та маси вантажу згідно ТТН. Також стверджує, що водій, якій здійснював перевезення вантажу акт підписав без зауважень, а відтак слід вважати, що такий погодився із відображеною інформацією. Вважає, що наявні в матеріалах справи документи зумовили прийняття спірного у цій справі рішення, оскільки такі підтверджують перевезення вантажу із перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм. На думку скаржника, зазначені обставини необґрунтовано невраховані судом першої інстанції при прийнятті рішення.

У відповідь на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Журавлина» подало відзив, в якому просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі на рішення від 24.01.2022р. у справі №460/50328/22 не заперечує, що порядок здійснення документального габаритно-вагового контролю не деталізований, та не спростовує і не доводить допустимими доказами, що до висновку про перевищення транспортним засобом встановлених габаритно-вагових параметрів за результатами документального контролю можна дійти у разі якщо уповноваженими особами Укртрансбезпеки в результаті аналізу пред`явлених до перевірки документів встановлено обставини 1) щодо власної маси транспортного засобу, 2) щодо маси вантажу, та шляхом математичного обчислення їх суми визначено 3) фактичну масу транспортного засобу, яка перевищує нормативно встановлену. В такому разі повністю розкривається зміст здійснення документального габаритно-вагового контролю в його нормативно-правовому розумінні.

Крім того у відзиві стверджується, що відповідач в апеляційній скарзі на рішення від 24.01.2022р. у справі № 460/50328/22 не заперечує відносно того, що уповноважені особи Укртрансбезпеки в порушення вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, не встановлювали фактичну масу транспортного засобу та не здійснювали точного габаритно-вагового контролю із застосуванням зважувального обладнання. Відповідач в апеляційній скарзі на рішення від 24.01.2022р. у справі №460/50328/22 не наводить нових доказів та не просить їх дослідити, що вказує на належний розгляд та оцінку Рівненським окружним адміністративним судом усіх наявних в матеріалах справи №460/50328/22 доказів.

Також у відзиві зазначається про те, що відповідач в апеляційній скарзі лише вдається до переоцінки фактичних обставин та власне трактування норм визначених законом, які встановлені судом.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Як підтверджується матеріалами справи - 30.08.2022 старший державний інспектор Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Нагорським А.В. та Бабюком Н.М., на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №013921 від 29.08.2022, на 160 км а/д М-07 Київ - Ковель, Коростенський район, провів перевірку транспортного засобу МАН 19.322 FLT/BL, 00389РА ПП ТАL 137 5АІ, номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , РВС 142068, водій ОСОБА_1 , посвідчення водія НОМЕР_4 , видане 10.04.2019, що належить ТОВ фірма «Журавлина» .

Під час перевірки виявлено порушення: Перевезення небезпечного вантажу з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, ТТН №57025 (02 «Укрпалетсистем») від 30.08.2022, вантаж «Паливо дизельне», з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 15,4%, загальна маса транспортного засобу складає 46,164 т, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 15 ч. 1 - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні подільного вантажу без відповідного дозволу.

Зазначені обставини відображені в Акті № 331404 від 30.08.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Такий Акт водій транспортного засобу підписав без пояснень та зауважень.

Також суд встановив, що під час рейдової перевірки було складено Довідку № 048930 від 30.08.2022 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, із зазначенням: "(Документальний згідно ТТН 57025 (02-ПП «Укрпалетсистем» від 30.08.22)", в пункті 6 якої "результати вагового контролю: навантаження на осі - відомості не зазначені; повна маса транспортного засобу - 46,164 тонн; прізвище та ініціали посадової особи Укртрансбезпеки, що проводила габаритно-ваговий контроль, - не зазначено.

Крім цього, під час рейдової перевірки складено Акт № 0068179 від 30.08.2022 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, за змістом якого габаритно-ваговий контроль проводиться відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області; внесено відомості щодо вищевказаних транспортних засобів (тягач та причіп), належних ТОВ фірма «Журавлина»; найменування вантажу: дизельне паливо; маршрут: м. Коростень - м. Сарни; повна маса, тонн: нормативно допустима - 40,0, фактична - 46,154. Прізвище та ініціали посадової особи Укртрансбезпеки, якою складено Акт, не зазначено.

Водій транспортного засобу ОСОБА_1 підписав означені Довідку та Акт без зауважень та пояснень.

Також, суд встановив, що начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Самофалов В.А. виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 347077 від 03.10.2022, за змістом якої було розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ фірма «Журавлина» та враховуючи, що ТОВ фірма «Журавлина» 30.08.2022 на 160 км а/д М-07 Київ-Ковель-Ягодин о 10 год. 15 хв. допущено порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 15 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні подільного вантажу, постановлено стягнути з ТОВ фірма «Журавлина» адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.

Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною, Товариство звернулося з позовом до суду.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-ІІІ, зі змінами та доповненнями).

За визначеннями, наведеними в статті 1 Закону №2344-ІІІ:

- великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження;

- великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри;

- відмова від габаритно-вагового контролю - будь-які дії або бездіяльність, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, що призвели до ухилення від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю;

- габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

- рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт;

- товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до положень статті 6 Закону № 2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема:

державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті;

габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту;

стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема:

супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів;

використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю;

у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства.

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (надалі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік питань, що з`ясовується під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено: перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

За правилами ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 № 2862-ІV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Згідно з пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

За визначенням термінів, наведених в п. 1.10 ПДР:

- габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю;

- фактична маса - маса спорядженого транспортного засобу, яка визначена його технічною характеристикою, з водієм та вантажем.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).

Пункт 2 Порядку № 879 розкриває зміст термінів, які вживаються в цьому Порядку, зокрема:

2) вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу;

5-1) документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу;

6) вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики;

11) точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).

Положеннями пункту 3 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 6 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно у зонах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Пункт 15 Порядку № 879. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Пункт 16 Порядку № 879. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Пункт 18 Порядку № 879. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Пункт 20 Порядку № 879. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Нормами Порядку № 879 детально регламентовано порядок здійснення точного габаритно-вагового контролю, визначено алгоритм дій уповноважених осіб Укртрансбезпеки, вимоги до зважувального обладнання тощо. При цьому порядок здійснення документального габаритно-вагового контролю не деталізований.

Відтак, враховуючи нормативне формулювання документального габаритно-вагового контролю, як визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, слід уважати, що висновку про перевищення транспортним засобом встановлених габаритно-вагових параметрів за результатами документального контролю можна дійти у разі якщо уповноваженими особами Укртрансбезпеки в результаті аналізу пред`явлених до перевірки документів встановлено обставини 1) щодо власної маси транспортного засобу, 2) щодо маси вантажу, та шляхом математичного обчислення їх суми визначено 3) фактичну маса транспортного засобу, яка перевищує нормативно встановлену. В такому разі повністю розкривається зміст здійснення документального габаритно-вагового контролю в його нормативно-правовому розумінні.

Як підтверджується матеріалами справи 30.08.2022 посадові особи Відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області було проведено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача, при цьому точний габаритно-ваговий контроль не здійснювався, про що ствердив відповідач у відзиві, а також зазначено в довідці № 048930 від 30.08.2022 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Висновку про те, що належний позивачу транспортний засіб під час спірного перевезення відповідає критеріям великовагового транспортного засобу, відповідач дійшов з урахуванням лише одного документа - наданої водієм до перевірки товарно-транспортної накладної, копія якої долучена до відзиву.

Дослідженням товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) №57025 (02-ПП "Укрпалетсистем") від 30.08.2022 встановлено, що вантажоодержувачу ТОВ фірма "Журавлина" відпущено паливо дизельне, маса нафтопродукту 30764 кг, вага авто 15400 кг, брутто 46164 кг.

З огляду на відомості, зазначені в ТТН, в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 048930 від 30.08.2022 відображено, що повна маса транспортного засобу становить 46,164 тонн, що в подальшому зумовило притягнення позивача до фінансової відповідальності. Водночас, в матеріалах справи наявні світлокопії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів МАН 19.322 FLT/BL, 00389РА ПП ТАL 137 5АІ, номерний знак НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , РВС 142068, однак такі копії не відображають маси цих транспортних засобів.

В контексті цих обставин апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції про те, що наявних вище відомостей недостатньо для висновку про порушення перевізником нормативно визначених габартино-вагових параметрів транспортного засобу. Так, товарно-транспортна накладна це документ, який відповідно до приписів чинного законодавства призначений для: обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, прибуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку.

Отже товарно-транспортна накладна, як первинний документ бухгалтерського обліку, в силу свого правового призначення об`єктивно підтверджує кількісні та якісні характеристики вантажу, однак не є документом, який складається з метою визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, хоча такі відомості й підлягають відображенню в ній.

Законодавець, доповнивши статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» частиною про обов`язкові реквізити товарно-транспортної накладної, не визначив ні в цьому законі, ні в іншому підзаконному нормативно-правовому акті джерела інформації про вагу транспортного засобу, як і не встановив будь-яких вимог до зважувального обладнання вантажовідправника, його повірки тощо.

Суд звертає увагу на те, що в ТТН № 57025 від 30.08.2022 зазначена загальна вага авто, без розмежування ваги тягача та причіпа, при цьому відсутні будь-які відомості щодо способу, часу зважування транспортного засобу, застосованого зважувального обладнання. Вантажовідправник, який виписує товарно-транспортну накладну, також не уповноважений на здійснення габаритно-вагового контролю та не несе жодної відповідальності за правильність зазначення в ТТН габаритно-вагових параметрів транспортного засобу.

За таких обставин, зазначення в ТТН відомостей про вагу транспортного засобу (без вантажу) не може бути враховане під час здійснення габаритно-вагового контролю як достовірне джерело підтвердження вагових параметрів ТЗ.

З огляду на наведене, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що уповноважені особи Укртрансбезпеки в спірній ситуації під час здійснення документального габаритно-вагового контролю на порушення вимог Порядку № 879 об`єктивно не встановили фактичну масу транспортного засобу, оскільки було достовірно встановлено лише вагу вантажу відповідно до ТТН і така вага не перевищує нормативно визначених вагових параметрів до перевезення автомобільними дорогами загального користування. Документально підтверджені відомості щодо повної маси тягача та причіпа відсутні.

З урахуванням наведеного вище слід констатувати, що матеріалами судової справи не підтверджуються висновки контролюючого органу про перевищення транспортним засобом позивача нормативних вагових параметрів, що виключає відповідальність на підставі абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За правилами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 року у справі № 460/50328/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний