Справа № 160/18679/22
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2023 року м. Дніпросправа № 160/18679/22
(суддя Рянська В.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі №160/18679/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 листопада 2022 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області згідно з яким просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у наданні ОСОБА_1 статусу ветерана Національної поліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області:

визнати ОСОБА_1 ветераном Національної поліції та видати посвідчення і вручити нагрудний знак «Ветеран Національної поліції»;

внести зміни до наказу № 827 о/с від 05.09.2022, зарахувавши до стажу служби в поліції час проходження військової підготовки при Національній гірничій академії.

Позов обґрунтовано тим, що внаслідок неврахування періоду навчання (військової підготовки) до військового стажу позивача йому не було надано статус ветерана Національної поліції, не видано посвідчення і не вручено нагрудний знак «Ветеран Національної поліції».

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невручення ОСОБА_1 нагрудного знака «Ветеран Національної поліції».

Зобов`язав Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області вручити ОСОБА_1 нагрудний знак «Ветеран Національної поліції». У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача визнати позивача ветераном Національної поліції та видати посвідчення «Ветеран Національної поліції» суд першої інстанції виходив з того, що сектором з питань пенсійного забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області оформлено та видано 27.01.2023 року позивачу посвідчення «Ветеран Національної поліції» серії НОМЕР_1 , тобто права позивача не порушено. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні відомості та відповідні докази щодо вручення позивачу нагрудного знаку «Ветеран Національної поліції».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що військова підготовка не підлягає врахуванню до вислуги років для встановлення статусу ветерана Національної поліції. Також, відповідач зазначає про те, що законом не встановлено строку для видачі нагрудного знаку «Ветеран Національної поліції» та на цей час відповідач не має можливості видати позивачу такий знак через відсутність фінансування для його виготовлення. Крім того, відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з нього на користь позивача судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 827 о/с від 05.09.2022 року позивач був звільнений зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за станом здоров`я) з посади інспектора відділу реагування патрульної поліції Дніпровського районного управління поліції з 06.09.2022. У наказі зазначено, що стаж служби позивача в поліції становить 23 роки 02 місяці 09днів, стаж служби для призначення пенсії: у календарному обчисленні - 25 років 06 місяців 03 дні, у пільговому обчисленні - 26 років 06 місяців 24 дні (а.с. 16).

Відповідно до копії диплому спеціаліста НОМЕР_2 , виданого 25.06.1999 року, та додатку до диплома, ОСОБА_1 у 1999 році закінчив Національну гірничу академію України і отримав повну вищу освіту за спеціальністю «Підземна розробка родовищ корисних копалин» та здобув кваліфікацію гірничого інженера (а.с.29-31).

Згідно з довідкою кафедри військової підготовки Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» № 13/7/44/146 від 10.11.2022, ОСОБА_1 під час навчання у Національній гірничій академії України, кафедра військової підготовки, у період з 01.09.1996 до 05.06.1998 пройшов повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, відповідно до наказу Міністра оборони України від 27.04.1999 № 176 йому присвоєно первинне військове звання «лейтенант запасу» (а.с.33).

У зверненні до начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 21.09.2022 ОСОБА_1 просив з урахуванням наявності у нього необхідної вислуги років вирішити питання про видачу йому посвідчення ветерана Національної поліції та нагрудного знака (а.с.17-18).

Листом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 06.10.2022 № 22/145 на звернення позивача щодо встановлення статусу ветерана Національної поліції та видачі відповідного посвідчення повідомлено, що підстави для врахування часу проходження військової підготовки при Національній гірничій академії до вислуги років для встановлення статусу ветерана Національної поліції відсутні, оскільки така військова підготовка не належить до видів військової служби, передбачених ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». До вислуги років для призначення пенсії додатково зараховано період навчання позивача у Національній гірничій академії з 01.11.1994 до 17.06.1999 із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби. Вислуга для призначення пенсії у календарному обчисленні становить 25 років 06 місяців 03 дні, у пільговому обчисленні - 26 років 06 місяців 24 дні (а.с.19-20).

Правомірність дій відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу служби в поліції часу його навчання (військової підготовки) та відмова у зв`язку з цим визнати ОСОБА_1 ветераном Національної поліції з видачою посвідчення і вручення нагрудного знаку «Ветеран Національної поліції» є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.1998 №203/98-ВР (далі - Закон №203/98-ВР) ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України: які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД.

Статтею 10 Закону №203/98-ВР передбачено, що ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Зразки посвідчень, нагрудних знаків та порядок їх виготовлення і вручення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) до видів військової служби відносяться: 1) строкова військова служба; 2) військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; 3) військова служба за контрактом осіб рядового складу; 4) військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; 5) військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділенні військової підготовки; 6) військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; 7) військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Пунктом 1 статті 8 Закону №2232-XII передбачено, що підготовка громадян України до військової служби включає патріотичне виховання, допризовну підготовку, підготовку призовників з військово-технічних спеціальностей, підготовку у військових оркестрах, військових ліцеях та ліцеях з посиленою військово-фізичною підготовкою, підготовку до вступу у вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, військову підготовку у вищих навчальних закладах за програмою підготовки офіцерів запасу, фізичну підготовку, лікувально-оздоровчу роботу, підвищення рівня освітньої підготовки, вивчення державної мови.

Згідно з частиною четвертою, п`ятою статті 11 Закону №2232-XII військова підготовка за програмою підготовки офіцерів запасу включається до навчальних планів вищого навчального закладу як окрема навчальна дисципліна. Програми військової підготовки розробляються згідно з вимогами кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Порядок розроблення та затвердження кваліфікаційних характеристик офіцерів запасу та програм військової підготовки офіцерів запасу визначається Міністерством оборони України.

Громадянам України, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу, присвоюється відповідне первинне військове звання офіцера запасу. У разі потреби вони за наказом Міністра оборони України підлягають призову для проходження військової служби осіб офіцерського складу.

Питання обчислення вислуги років при призначенні пенсії особам, звільненим з військової служби, регулюється Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-ХІІ.

Статтею 17 цього Закону №2262-ХІІ передбачено, що порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій відповідно до цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цього Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей від 17.07.1992р. №393.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку №393 до вислуги років особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ України при призначенні пенсій згідно з п. «а» ст. 12 Закону №2262-ХІІ додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Тобто додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права у спірних правовідносинах висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.03.2015р. №21-411а14 і таку правову позицію підтримав Верховний Суд у постановах від 14.08.2019р. №805/2337/16-а, від 01.02.2019р. №809/780/15, від 18.06.2019р. №809/490/16, від 23.02.2021 року №817/1021/16.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2018 № 925 «Про посвідчення і нагрудний знак «Ветеран Національної поліції» поширено дію Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1601, на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран Національної поліції».

Згідно з пунктом 3 Постанови № 925 видача посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран Національної поліції» здійснюється органом, установою, закладом Національної поліції за місцем проходження служби.

Пунктом 3 Порядку № 1601 передбачено, що підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби» є наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку - для осіб, зазначених у пункті 1 статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1601 посвідчення та нагрудний знак «Ветеран військової служби» вручаються ветеранові військової служби або за його дорученням рідним чи іншим особам територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації ветерана та уповноваженими структурними підрозділами Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Національної гвардії, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку за місцем проходження військової служби, за що одержувач посвідчення та нагрудного знака розписується у відповідному обліковому документі.

Разом з тим, як з`ясовано судом першої інстанції та не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі, позивачу не вручався нагрудний знак «Ветеран Національної поліції».

Зважаючи на те, що підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби» є наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку та такий наказ відповідачем видано 05.09.2022 року № 827 о/с, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності відповідача, яка виразилася у неврученні ОСОБА_1 нагрудного знака «Ветеран Національної поліції».

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що відсутність чи обмежене фінансування відповідача на виготовлення нагрудного знака «Ветеран Національної поліції» не може бути підставою для невручення позивачу такого знаку.

Щодо доводів апеляційної скарги про не співмірність та завищення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 992,40 грн.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).

Згідно з положеннями частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн до позовної заяви додано: копію договору про надання правової допомоги № 240 від 26.10.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Альони Забари» та ОСОБА_1 ; копію додаткової угоди № 1 від 26.10.2022 до договору про надання правової допомоги № 240 від 26.10.2022; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3812, виданого Забарі А.В. 17.08.2018; копію виданого Адвокатським бюро «Альони Забари» ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Забарою А.В. серія АЕ № 1123122 від 15.11.2022; копію акту № 24 від 15.11.2022; копію платіжного доручення № @2PL471246 від 26.10.2022 на суму 8000 грн, у призначенні платежу якого зазначено оплату за правову допомогу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, отримувачем платежу - АБ «Альони Забари».

Згідно з підпунктом (1) пункту 1 додаткової угоди № 1 від 26.10.2022 до договору про надання правової допомоги № 240 від 26.10.2022, відповідно до п. 1.2 договору сторони погодили, що клієнт доручає, а бюро бере на себе зобов`язання, яке іменується надалі доручення, щодо підготовки та подання позовної заяви до ГУНП в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до пунктів 2, 6 додаткової угоди розмір гонорару адвоката за виконання зазначеного доручення становить 8000 грн, оплата якого здійснюється протягом трьох календарних днів з моменту укладення цієї угоди.

В акті № 24 від 15.11.2022, складеному АБ «Альони Забари» та ОСОБА_1 , зазначено, що на підставі договору № 240 від 26.10.2022 виконавцем було надано послуги зі складення позовної заяви до ГУНП в Дніпропетровській області, вартість яких становить 8000 грн.

Враховуючи те, що ця справа є справою незначної складності, із сталою судовою практикою щодо предмета спора, що в свою чергу не вимагало від адвоката додаткових зусиль та знань для складення позовної заяви, та беручи до уваги те, що позов підлягає частковому задоволенню, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що обґрунтованим, документально підтвердженим і пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 2000 грн,

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області - залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі №160/18679/22 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 11 липня 2023 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя А.О. Коршун

суддя С.М. Іванов