Справа № 400/3126/22
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 р. № 400/3126/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лісовської Н.В. за участю секретаря судового засідання Середи В.Р. у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження розглянув адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачів:1: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, вул. 2-а Екіпажна, 1, м. Миколаїв, 54003, 2: Аварійнорятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, вул. Привільна, 136-Б, м. Миколаїв, 54039,
про:визнання протиправним та скасування наказу від 07.03.2022 року № 65; визнання протиправним та скасування наказу від 07.04.2022 року № 66; поновлення на службі та стягнення заробітної плати,
За участю представників сторін:

від позивача: Махмутова О.А.,

від відповідача 1: Кібця В.В.,

від відповідача 2: Возниці Т.В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту Позивач) звернулася з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (далі Відповідач 1, ГУ ДСНС) про визнання протиправними та скасування наказів від 07.03.2022 р. № 65 і від 07.04.2022 р. № 66, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення на час вимушеного прогулу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.02.2022 р. через введення воєнного стану керівництвом ГУ ДСНС прийнято рішення, що всі жінки-працівники можуть евакуюватися з Миколаєва та/або працювати дистанційно (бути в резерві). 05.03.2022 р. позивачка виїхала з м. Миколаєва для евакуації своїх рідних. 06.03.2022 р. про свій від`їзд та намір повернутися ОСОБА_1 через співробітника подала рапорт начальнику, який надав свою згоду. Однак 07.03.2022 р. позивача повідомили про звільнення. ОСОБА_1 посилається на те, що був порушений порядок проведення службового розслідування: Відповідач не намагався отримати письмові пояснення від неї та не вручав їй накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказ про звільнення. У висновку за результатами службового розслідування вказана недостовірна інформація. Необ`єктивною є й інформація, викладена в наказі від 07.03.2022 р. № 65. У зазначеному наказі відповідач посилався на підставу звільнення пп.1 п.58 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту. Натомість у наказі від 07.04.2022 р. № 66 п. 176 п.п. 6. Отже, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності «звільнення» за одне й те саме «порушення» двічі, та ще й на підставі різних правових норм. Службове розслідування та оскаржувані накази здійснювались одночасно відносно двох осіб позивача та ОСОБА_2 . Всі ці Накази мають однакові дати та номери. Хоча такий підхід порушує принцип індивідуального характеру відповідальності. В матеріалах службового розслідування та оскаржуваних наказах не зазначено: який саме контракт не виконувався; які саме умови контракту не виконувались; у чому полягає систематичність невиконання умов контракту; чи припинений (розірваний) контракт взагалі. Індивідуальну бесіду з позивачем не проводили, порядок та підстави звільнення не роз`яснювали, позбавивши можливості врахувати прохання. Відповідачем жодним чином не врахована ступінь «вини» позивача та поважність відсутності на службі. Відповідач не намагався вжити інших заходів дисциплінарного впливу. Службове розслідування стосовно позивача було завершено протягом двох днів, що вказує на поспіх, заангажованість та необ`єктивність такого розслідування, хоча позивач була готова до виконання службових обов`язків. Дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення було накладено з порушенням 30-ти денного строку.

11.08.2022 р. ГУ ДСНС України в Миколаївській області подало відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнає, загострює увагу суду на тому, що позивачем пропущений строк звернення до суду. Відповідач зазначає, що службове розслідування проведено в межах та у строки, визначені законом, з урахуванням надзвичайно складних обставин через розпочату військову агресію РФ проти України. Позивачка звільнена зі служби відповідно до наказу від 07.04.2022 р. № 65. При прийнятті рішення щодо евакуації своїх батьків ОСОБА_1 нікого не поставила до відома, не отримала дозвіл на виїзд за межі гарнізону, не повідомила про своє місцеперебування, не повідомила про час повернення, не відповідала на мобільні дзвінки керівництва та колег. Ніяких рапортів (про які зазначено в позові) ОСОБА_1 не подавала, про її від`їзд було з`ясовано тільки після невиходу нею на службу 06.03.2022 р. Інформацію отримали через її співмешканця ОСОБА_2 , якому додзвонився його керівник. На вимогу повернутись до розташування підрозділу позивачка відповіла відмовою та під час телефонної розмови була повідомлена про дисциплінарну відповідальності за невихід на роботу. До часу подання адвокатського запиту позивачка три місяці не зверталась до відповідачів із запитами про ознайомлення з наказами, не з`являлась за трудовою книжкою та наказом про звільнення, не цікавилася проходженням служби. Своїми діями позивачка грубо порушила службову дисципліну, вимоги посадової інструкції, контракту, поставила під загрозу виконання підрозділом покладених на нього завдань, в умовах воєнного стану.

20.09.2022 р. ОСОБА_1 подала до суду відповідь на Відзив відповідача 1, де зазначила, що питання поновлення строку звернення суд вже вирішив, строк звернення до суду поновлено, причини пропуску визнано судом поважними. Оскільки до звільнення 07.03.2022 року відносно неї не було жодних дисциплінарних стягнень, то в її діях немає систематичності, а отже, немає систематичного порушення контракту (або будь-яких норм законодавства про службу в органах ДСНС). Матеріали службового розслідування та оскаржувані накази не містять жодного обґрунтування та/або документів щодо систематичності порушень. Позивачка наполягає, що Рапорт про терміновий тимчасовий виїзд для евакуації родичів подавався безпосередньо керівнику та не реєструвався в канцелярії. Оскільки після введення воєнного стану графіки чергувань декілька разів змінювались, то не можна вважати, що позивач була відсутня на службі саме у робочі дні, а не у свої законні вихідні дні. Жодних доказів пропозицій чергового зміни ОСОБА_3 та керівництва АРЗ СП про продовження служби за місцем тимчасового перебування відповідач не надає, так само як і доказів відмови позивача від таких пропозицій.

Ухвалою від 17.10.2022 р. суд залучив Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (далі відповідач 2, АРЗСП) в якості другого відповідача по справі та прийняв до розгляду зміну позовних вимог в частині вимог до відповідача 2.

26.10.2022 р. відповідачем 1 подано додаток до відзиву, в якому зазначено, що на адвокатський запит ОСОБА_4 відповідачем 1 виготовлено витяг з наказу від 07.03.2022 р. № 66, під час виготовлення якого фахівцем управління персоналу допущена описка щодо дати (місяця) його видання і витяг датований 07.04.2022 р. З урахуванням цієї дати була підготовлена відповідь на адвокатський запит і відзив. Під час складання відзиву управлінням персоналу виготовлено новий витяг з наказу від 07.03.2022 р. № 66 із зазначенням правильної дати, звільнення відбулося 07 березня 2022 року.

02.11.2022 р. відповідачем 2 подано відзив на позов, в якому викладено аналогічну правову позицію, що викладена відповідачем 1 у відзиві .

07.11.2022 р. позивач подала відповідь на відзив відповідача 2.

Ухвалою від 04.05.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалами від 04.05.2023 р. витребувано додаткові докази від ПАТ «ВФ Україна», ТОВ. «Лайфселл» та Державної прикордонної служби України.

У судовому засіданні 05.07.2023 р. представник позивача позов підтримав. Представники відповідачів проти задоволення позову заперечили з підстав, викладених у відзивах.

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України в судовому засіданні оголошено скорочене рішення, складення рішення у повному обсязі відкладено на строк десять днів.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 з 01.11.2017 р. проходила службу в органах ДСНС на посаді диспетчера пожежно-рятувального відділення пожежно-рятувальної групи аварійно-рятувальної частини Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (т. 1 а. с. 83).

Відповідно до наказу ГУ ДСНС України в Миколаївській області від 30.10.2020 р. № 231 з позивачем укладено новий контракт про проходження служби цивільного захисту строком на 3 роки (т. 1 а. с. 82).

06.03.2022 р. комісією у складі працівників АРЗ СП ГУ ДСНС ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 складено акт за фактом невиходу на службу 06.03.2022 року молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 та молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 (т. 1 а. с. 88).

06.03.2022 року начальником РВ АРЧ АРЗ СП ГУ ДСНС України в Миколаївській області на ім`я Начальника АРЗ СП ГУ ДСНС Мокренка В. подана доповідна записка разом з Актом про невихід на роботу стосовно відсутності на роботі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 1 а. с. 84).

Наказом АРЗ СП ГУ ДСНС від 06.03.2022 р. № 105 призначено службове розслідування (далі по тексту СР) для з`ясування причин та обставин, які призвели до невиходу на службу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 1 а. с. 85-86).

Комісією у складі капітана служби цивільного захисту ОСОБА_6 (голова комісії), членів комісії - лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_8 та молодшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_3 під час проведення службового розслідування, через відсутність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за межами області складено Акт від 06.03.2022 року про неможливість відібрання пояснень від цих осіб (т. 1 а. с. 89), а також заактовано неможливість ознайомлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з наказом № 105 «Про признання службового розслідування» (т. 1 а. с. 87).

За результатами проведеного службового розслідування складено Висновок, який затверджено 07.03.2022 р. (т. 1 а. с. 90-94).

У висновку СР зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 06.03.2022 р. не прибули на службу. Цього ж дня молодший сержант ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_2 , який повідомив, що разом із ОСОБА_1 вони знаходяться в м. Вінниці. Покинули межі Миколаївського гарнізону самовільно, не повідомивши про це керівництво. В подальшому не змогли повернутися з м. Вінниці до м. Миколаєва, через що 06.03.2022 р. й не заступили на чергування. ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_2 та ОСОБА_1 тимчасово проходити службу у м. Вінниці або в іншому місці України, на що останні повідомили про небажання проходити службу в органах цивільного захисту взагалі. ОСОБА_3 у телефонній розмові повідомив про проведення службового розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності з можливим звільненням зі служби.

За результатами службового розслідування комісією встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 не вийшли на службу без поважних причин, що є грубим дисциплінарним проступком, відповідно до п.п. 1 п. 58 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту. З урахуванням грубого порушення службової дисципліни під час воєнного стану, комісією запропоновано накласти максимально суворе дисциплінарне стягнення.

Комісією у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 складено Акт від 07.03.2022 року про неможливість ознайомлення Позивача з висновками службового розслідування через перебування її на території Вінницької області (т. 1 а. с. 95).

Наказом ГУ ДСНС України в Миколаївській області від 07.03.2022 р. № 65 на позивачку накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, за невихід на службу без поважних причин що у свою чергу є грубим дисциплінарним проступком (т. 1 а. с. 97-98), та складено Акт від 07.03.2022 року про неможливість ознайомлення Позивача з Наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності через перебування її на території Вінницької області (т. 1 а. с. 100).

Наказом ГУ ДСНС України в Миколаївській області від 07.03.2022 р. № 66 ОСОБА_1 звільнено зі служби з виключенням з кадрів ДСНС у запас Збройних Сил України за п. 176 п.п. 6 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) у зв`язку з неприбуттям до місця служби під час введення воєнного стану (т. 1 а. с. 80-81).

Основним нормативним актом, який регулює відносини, пов`язані із функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту є Кодекс цивільного захисту України (далі - КЦЗ України).

Відповідно до ст. 99 КЦЗ України, до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір.

Частиною 2 ст. 101 КЦЗ України визначено, що порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 104 КЦЗ України, особам, які проходять службу цивільного захисту, присвоюються спеціальні звання, визначені цієї статтею.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач має спеціальне звання молодший сержант служби цивільного захисту та, відповідно, проходила службу цивільного захисту на контрактній основі на посаді диспетчера пожежно-рятувального відділення пожежно-рятувальної групи пожежно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального загону Головного управління ДСНС України в Миколаївській області (т. 1 а. с. 28).

Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу і регулювання питань, пов`язаних з перебуванням громадян України у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту, врегульовано Положенням, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (далі по тексту Положення №593).

Пунктом 2 статі 102 КЦЗ визначено, що порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 31 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, визначено, що особи рядового та начальницького служби цивільного захисту зобов`язані:

- чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України;

- добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені на них, згідно із займаною посадою службові обов`язки;

- проходити службу цивільного захисту в тих органах і підрозділах цивільного захисту і в тих місцях, де це викликано інтересами служби;

- додержуватися норм професійної та службової етики;

- зупинити членство в політичних партіях, організаціях чи рухах на період проходження служби цивільного захисту;

- додержуватися вимог антикорупційного законодавства;

- берегти та підтримувати у належному стані передані їм у користування майно і техніку;

- постійно підвищувати рівень професійних знань, удосконалювати свою майстерність;

- виявляти повагу до колег по службі, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

- щороку проходити комплексний медичний огляд, а у разі потреби - цільовий медичний огляд, психофізіологічне обстеження і тестування. У разі прийняття рішення про переміщення по службі в іншу місцевість, призначення на іншу посаду за станом здоров`я або надання відпустки у зв`язку з хворобою - проходити медичну комісію за місцем медичного обліку;

- сприяти підтриманню порядку і дисципліни;

- звертатись із службових питань до свого безпосереднього керівника (начальника) і з його дозволу - до старшого прямого керівника (начальника), з особистих питань - до свого безпосереднього керівника (начальника), а у разі, коли він нездатний їх вирішити, - до старшого прямого керівника (начальника);

- доповідати своєму безпосередньому керівникові (начальникові) про події та обставини, що стосуються виконання службових обов`язків, а також про зроблені їм іншими керівниками (начальниками) зауваження;

- додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, підвищувати повсякденно фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок;

- своєчасно подавати відомості про себе, що мають значення для проходження служби цивільного захисту (зміна місця проживання, здобуття освіти, притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності тощо);

- повідомляти безпосередньому керівникові (начальникові) про місце свого перебування під час відпустки та у разі відсутності на службі з інших поважних причин (перебування на лікарняному тощо);

- з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час.

Відповідно до п. 29 Положення №593 особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.

Дисциплінарний статут служби цивільного захисту (далі - Статут), затверджений Законом України від 05.03.2009 №1068-УІ, визначає сутність службової дисципліни, права та обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в тому числі слухачів і курсантів навчальних закладів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування.

Дія цього Статуту поширюється на всіх осіб рядового і начальницького складу, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно до п. 1 Статуту службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту.

Пункт 4 Дисциплінарного статуту зобов`язує осіб рядового і начальницького складу з гідністю та честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у додержанні етичних норм поведінки, утримуватися від порушень громадського порядку.

Згідно із п.8 вказаного Статуту, порушення службової дисципліни протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.

Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи що Позивачка з 17.02.2022 року по 21.02.2022 року та з 22.02.2022 року по 25.02.2022 року перебувала на лікарняному (т. 1 а. с. 235-235а).

Відповідно до внутрішнього розпорядку та документообігу ГУ ДСНС України в Миколаївській області, затвердженого Наказом начальника ГУ ДСНС, відповідно до Положення «Про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», яке затверджене Постановою КМУ № 539 від 11.07.2013 року, особи, які перебувають на лікарняному повинні доповідати своєму керівникові письмовим Рапортом про свою тимчасову непрацездатність та при закінченні лікування та закриття листка тимчасової непрацездатності працівник Рапортом повідомляє свого керівника про те, що він може приступати до виконання службових обов`язків.

Як встановлено судом та підтверджено самою позивачкою під час судового засідання 13.06.2023 року, при отриманні листка тимчасової непрацездатності (17.02.2022 року) ОСОБА_1 . Рапортом повідомила керівництво про свою тимчасову непрацездатність, але 25.02.2022 або 26.02.22р. про закінчення лікування Рапорт не подавала та не надала лікарняний для оплати. Судом встановлено, що останній день перебування Позивачки на службі був 16.02.2022 року.

Відповідно до Наказу начальника АРЗСП № 414 від 06.09.2021 року ОСОБА_1 була закріплена диспетчером 3-ї зміни, а її співмешканець ОСОБА_2 буз закріплений за 4-ю зміною.

В судовому засіданні допитаний 31.05.2023 року в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що він змінився з добового чергування 05.03.2023 року о 8:00 та в цей же день приблизно о 10:00 вони разом з ОСОБА_1 на різних машинах виїхали з міста за межі Гарнізону Миколаївської області в напрямку м. Винниці з метою евакуації своїх батьків.

Як пояснила ОСОБА_1 в судовому зсіданні 13.06.2023 року, вона не має у власності автомобіля та виїхала з м. Миколаєва 05.03.2022 року, приблизно о 16:00 на автомобілі друзів, але не з ОСОБА_2 разом.

ОСОБА_1 пояснила суду, що їй достеменно було відомо про Наказ командира щодо заборони покидати межі гарнізону без підписання відповідного Рапорту керівником, але Рапорт «про виїзд за межі гарнізону» не подавала та вважає, що це була її помилка, заву про відпустку також не подавала. Намагалася 06.03.2022 року, коли вже перебувала в дорозі, попросити водія своєї зміни Написати за неї Рапорт, але отримала відмову.

Судом встановлено та підтверджено показанням свідка ОСОБА_2 , що 05.03.2022 року він знав, що ОСОБА_1 разом з ним має намір в цей же день покинути межі гарнізону, але ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_10 відповідних рапортів не подавали, чим не виконали Наказ начальника ГУ НСДС та приписи Положення «Про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу», п. 163. Здійснення органами і підрозділами цивільного захисту облік осіб рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту (далі - облік кадрів). ОСОБА_1 покинула межі гарнізону без отримання відповідного дозволу від керівництва ГУ ДСНС.

Ухвалою суду від 24.05.2023 року у ТОВ «Лайфселл» були витребувані докази про локацію знаходження телефону ОСОБА_10 з 24.02.2022 року по 08.03.2022 року. У відповідь на Ухвалу суду була надана інформація, з якої вбачається, що Позивачка фактичного покинула межі Миколаївської області разом з ОСОБА_2 05.03.2023 року, після чого телефон було вимкнено, а спілкування в дорозі вона вела виключно з телефона ОСОБА_2 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_3 пояснили, що 06.03.2022 року мали телефонну розмову з ОСОБА_1 , повідомили її про порушення дисциплінарного провадження відносно неї та можливі наслідки у вигляді звільнення.

Свідок ОСОБА_7 зазначив, що не надав згоди Позивачці на виїзд за межі гарнізону, бо не має на те повноважень, та окрім того, такий дозвіл надається виключно за результатами розгляду Рапорту особи, яка бажає покинути межі гарнізону.

В матеріалах справи міститься копія закордонного паспорту Позивачки та підтверджено самою Позивачкою в судовому засіданні, що 08.03.2022 року ОСОБА_1 перетнула держаний кордон України та 09.03.2022 року вже прибула до Нідерландів, де по теперішній час находиться та з 18.03.2022 року має статус особи, яка потребує тимчасового притулку.

Окрім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що виїхала до Нідерландів разом з матір`ю, та в Миколаєві за місцем її мешкання з 05.03.2022 року ніхто з родичів не проживає.

24 лютого 2022 року з зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Також 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави Законом України №2102-ІХ затверджено Указ Президента України №69 "Про мобілізацію". Згідно указу Збройні Сили України, інші військові формування та, зокрема, Оперативно-рятувальна служба цивільного захисту переведена на організацію і штати воєнного часу.

Приписами ч.2 та 3 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України. На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.103 Кодексу цивільного захисту України щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено: контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту.

Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 №593 (далі по тексту Положення №593), визначається порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та регулюються питання, пов`язані з перебуванням громадян України (далі - громадяни) у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту.

Пунктом 45 Положення №592 визначено, що контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає ДСНС, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

Відповідно до п.176 Положення №593 контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні; 2) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на службі, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні; 3) за станом здоров`я - на підставі висновку центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про непридатність або обмежену придатність до служби; 4) у зв`язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два місяці; 5) відповідно до заяви особи, яка звільняється у зв`язку із сімейними обставинами або з інших поважних причин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; 6) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу; 7) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту керівництвом відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту; 8) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду; 9) у зв`язку з призовом на строкову військову службу на підставі рішення районної (міської) призовної комісії; 10) у разі неможливості переведення на іншу посаду у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 10-1) у разі наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 11) у зв`язку з набуттям громадянства іноземної держави; 12) в інших випадках, передбачених законом.

У даних спірних правовідносинах позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби на підставі пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року №593, - у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.

Відповідно до п.80 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне правопорушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту.

Пунктом 31 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593, визначено, що особи рядового і начальницького складу зобов`язані: чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України; добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені на них згідно із займаною посадою службові обов`язки; повідомляти безпосередньому керівникові (начальникові) про місце свого перебування під час відпустки та у разі відсутності на службі з інших поважних причин (перебування на лікарняному тощо).

Відповідно до вимог частини 1 ст.101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відсутність позивачки на місці служби також підтверджується актом від 06.03.2022 року та цей факт не заперечуєтеся ОСОБА_1 та її представниками.

Зі змісту акту про невихід на службу встановлено, що позивачка допустила невихід на службу, рапорту про виїзд за межі гарнізону не подавала, заяви про відпуску не подавала, на телефонні дзвінки не відповідала, її телефон було вимкнено, внаслідок чого було неможливо провести її опитування та відібрати пояснення.

Висновком службового розслідування підтверджено вчинення позивачем грубого дисциплінарного проступку, що полягає в невиході на службу без поважних причин.

Щодо порядку проведення службової перевірки, суд виходить з такого.

Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 05.05.2015 №515 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 20.05.2015 за №582/27027, визначає порядок проведення службових розслідувань щодо порушень службової дисципліни, у тому числі вчинення дій, за які передбачено адміністративну чи кримінальну відповідальність (далі - порушення службової дисципліни), скоєних особою (особами) рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, у тому числі слухачами і курсантами навчальних закладів сфери управління ДСНС України (далі - особи рядового і начальницького складу), права й обов`язки посадових осіб при проведенні службового розслідування, оформлення його результатів та прийняття за ним рішення.

Метою проведення службового розслідування є встановлення: обставин (часу, місця) і наслідків порушення службової дисципліни; осіб, винних у вчиненні порушення службової дисципліни, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали передумови для їх спричинення; наявності причинного зв`язку між порушенням службової дисципліни особи (осіб), щодо якої (яких) було призначено службове розслідування, та його наслідками; причин порушення службової дисципліни та умов, що йому сприяли; вимог чинного законодавства, які було порушено; ступеня провини кожної з осіб, причетних до порушення службової дисципліни, та мотивів протиправної поведінки особи (осіб) рядового чи начальницького складу, її (їх) ставлення до скоєного.

Рішення про проведення службового розслідування приймається начальником, який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарні стягнення.

У наказі про призначення службового розслідування зазначаються підстави для призначення службового розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, та особа (особи), якій(им) доручено його проведення.

Проведення службового розслідування доручається посадовій особі, яка має рівне або вище спеціальне звання або займає вищу посаду, ніж особа, щодо якої призначається службове розслідування.

Посадовій особі (членам комісії), якій (яким) доручено проведення службового розслідування, надається право:

запрошувати особу рядового або начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, а також інших посадових осіб органів і підрозділів цивільного захисту, які обізнані або причетні до фактів чи дій (бездіяльності), що стали підставами для призначення службового розслідування, для одержання від них усних або письмових пояснень, інших документальних матеріалів, що стосуються порушення службової дисципліни. Форма письмового пояснення викладена в додатку до цієї Інструкції;

здійснювати фіксацію технічними засобами за згодою особи, з якою проводиться бесіда, її усних пояснень. Така згода оформлюється в письмовому вигляді, підписується опитуваним та приєднується до матеріалів службового розслідування;

вносити пропозиції начальнику, який призначив службове розслідування, щодо залучення (за потреби і з відома відповідних керівників) інших фахівців та посадових осіб органів і підрозділів цивільного захисту, які не перебувають на службі цивільного захисту, але володіють науковими, технічними та іншими спеціальними знаннями, для надання ними консультацій, а також письмових висновків з питань, що виникають під час проведення службового розслідування;

ознайомлюватися й вивчати в установленому порядку відповідні документи, що стосуються порушення службової дисципліни, а за потреби - знімати у встановленому порядку з них копії й долучати до матеріалів службового розслідування;

звертатися з клопотанням до начальника, який призначив службове розслідування, про необхідність отримання від інших органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, юридичних і фізичних осіб матеріалів або інформації стосовно порушення службової дисципліни;

у разі необхідності проведення значного обсягу дій письмово звертатися до начальника, який призначив службове розслідування, про продовження строку службового розслідування;

уносити начальнику, який призначив службове розслідування, пропозиції щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та виду дисциплінарного стягнення;

у разі незгоди з рішенням голови або інших членів комісії щодо встановлених фактів, визначення ступеня відповідальності винних або з інших принципових питань подавати мотивований рапорт (доповідну записку) на ім`я начальника, який призначив службове розслідування, у якому викладати свою думку та пропозиції щодо результатів розслідування.

Обов`язки посадової особи (членів комісії), якій (яким) доручено проведення службового розслідування:

дотримуватися вимог чинного законодавства України при проведенні службового розслідування, уживати необхідних заходів щодо недопущення порушення прав та законних інтересів учасників службового розслідування;

доповідати начальнику, який призначив службове розслідування, про виявлені порушення законодавства, вимог нормативно-правових актів, а також інші недоліки. Виявляти та досліджувати причини і умови, що сприяли скоєному порушенню службової дисципліни, готувати пропозиції щодо їх усунення;

у разі відмови опитуваної особи надати пояснення в обов`язковому порядку документально засвідчити таку відмову складанням акта. Акт засвідчується підписами не менше трьох осіб, одна з яких є особою (членом комісії), якій (якому) доручено проведення службового розслідування;

у разі відмови особи надати пояснення на підставі статті 63 Конституції України цей факт документується за допомогою проставляння нею підпису на бланку пояснення без складання акта. Факт відмови від надання пояснень відображається у висновку, що складається за результатами проведеного службового розслідування;

підготувати та подати на розгляд і затвердження начальнику, який призначив службове розслідування, висновок, підготовлений за його результатами;

після затвердження висновку службового розслідування за письмовим рапортом посадової (посадових) особи (осіб) рядового або начальницького складу, стосовно якої (яких) проводилося службове розслідування, знайомити її (їх) із затвердженим висновком службового розслідування, а також з окремими матеріалами, зібраними в процесі його проведення в частині, яка її (їх) стосується, з дотриманням вимог чинного законодавства України;

за дорученням начальника, який призначив службове розслідування, інформувати заінтересованих осіб на їх вимогу про його результати;

посадова особа (члени комісії), якій (яким) доручено проведення службового розслідування, персонально відповідає(ють) за повноту, всебічність, об`єктивність та неупередженість зроблених висновків, а також нерозголошення відомостей, що стосуються чи можуть вплинути на проведення службового розслідування, зачіпають права і законні інтереси чи свободи осіб рядового або начальницького складу, стосовно яких воно проводиться.

Особа рядового або начальницького складу, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право:

знати підстави для призначення службового розслідування, яке проводиться щодо неї;

брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі надавати усні чи письмові пояснення, документи, робити заяви, вимагати додаткового вивчення пояснень осіб, які обізнані або причетні до порушення службової дисципліни, а також в опитуванні інших осіб, яким відомі обставини, що вивчаються під час службового розслідування;

звертатися з клопотанням про витребування й долучення до матеріалів службового розслідування нових документів, інших матеріальних носіїв інформації;

висловлювати письмові зауваження щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових осіб, які його проводять;

не надавати будь-яких пояснень щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено чинним законодавством України;

за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними під час його проведення, у частині, яка її стосується;

оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені чинним законодавством України.

Посадові особи органів і підрозділів цивільного захисту зобов`язані всебічно сприяти проведенню службового розслідування, надавати правдиві пояснення по суті службового розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали.

Відмова особи рядового або начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, щодо якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку про результати службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується позивачем, за наслідками проведеного службового розслідування було встановлено факт невиходу на службу ОСОБА_1 06.03.2022 року, встановлено факт виїзду ОСОБА_1 за межі гарнізону без відповідного дозволу.

Окрім того, поведінка та ставлення Позивачки по відношенню до свого службового положення та службових обов`язків було зухвалим. Позивачка, цілком усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, методично порушує свою посадову інструкцію, присягу, дисциплінарний статут, накази керівництва та фактично тікає з місця служби. Така поведінка ОСОБА_1 була спрямована лише на отримання особистих привілей з метою перетину кордону та отримання статусу особи, що тікає від війни та потребує тимчасового притулку.

Суд наголошує, що у період з 24.02.2022 по 05.03.2022 року у ОСОБА_1 були всі можливості врегулювати законним шляхом з керівництвом ГУ ДСНС свій виїзд за кордон та/або евакуацію, але цього зроблено не було.

Стосовно процедурних порушень, то суд зазначає, що в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що позивачем не доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваних наказів, які б могли вплинути на кінцевий результат.

А відтак, твердження представника позивача про процедурні порушення при проведенні службового розслідування, які полягали, на його думку, у надто швидкому проведенні службового розслідування, як доказ у розумінні КАС України є хибним та не заслуговує на увагу суду.

Будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам відсутності позивача на службі ним не наведено, а судом під час розгляду справи - не встановлено.

Окрім того, Судом встановлено, що Позивачем порушено низку приписів Наказів Начальника ГУ ДСНС у Миколаївській області: не подано рапорт про закінчення лікарняного, свідомо не подано рапорт про виїзд за межі гарнізону, з метою приховування свого фактичного місця перебування вимкнуто телефон, не погодження на пропозицію проходити службу в іншій частині ДСНС. Всі ці дії свідчать про те, що Позивач не бажала подальшого проходження служби, єдине, що мала на меті, це перетинання кордону та отримання тимчасового притулку в Нідерландах і грошової допомоги.

Відповідно до п. 1 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі - контракт).

Пунктом 8 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту вказано, що порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.

Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків працівників служби цивільного захисту. Про несумлінність дій (бездіяльності) працівників служби цивільного захисту свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання працівником служби цивільного захисту службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Так, до матеріалів справи долучено копію тексту присяги служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 , де вона зобов`язувалася дотримуватися законодавства України та нести відповідальність у разі його порушення, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 .

Згідно абзацу 2 пункту 58 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, грубим дисциплінарним проступком вважається факт грубого порушення службової дисципліни, а саме: невихід на службу без поважних причин.

Відповідно до пункту 68 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 5 березня 2009 року №1068-VI на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Факт відсутності позивача на робочому місці з 06.03.2022 підтверджується належними доказами (Актом від 06.03.2022 року) та не заперечується позивачкою, що також свідчить на користь висновку, що у вказаний період ОСОБА_1 службові обов`язки не виконувала, а з огляду на те, що з 26.02.2022 року ОСОБА_1 жодного разу не з`явилася на службі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 й не мала на меті проходити службу цивільного захисту.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні оскаржуваних наказів про застосування дисциплінарного стягнення та наказу про звільнення зі служби діяв у порядку та в межах чинного законодавства України, з урахуванням введення в Україні воєнного стану.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачами не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність доказів.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог у справі не надала жодних належних та допустимих доказів протиправності оскаржуваних наказів.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (вул. 2-га Екіпажна, 1, м. Миколаїв, 54003, ідентифікаційний код 38524996) та Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області (вул. Привільна, 136-Б, м. Миколаїв, 54039, ідентифікаційний код 38169500) про визнання протиправними та скасування наказів від 07.03.2022 р. № 65 і від 07.04.2022 р. № 66, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення на час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 17.07.2023 р.

Суддя Н. В. Лісовська