Справа № 465/7457/22
Суддя: Мигаль Г. П.
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 рокумісто Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Власюк Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Павло Білик до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Коваля Володимира Любомировича ЕАР №5596367 від 11.07.2022, винесеної за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.07.2022 інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області відносно нього була винесена постанова серії ЕАР №5596367, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою що підлягає скасуванню із наступним закриттям провадження у справі, оскільки станом на 11.07.2022 особа не вважалася позбавленою права керування транспортним засобом, постанова не містить об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що позивачем вчинено вказане адміністративне правопорушення, зазначені в оскаржуваній і події не відображають обставин справи, а поліцейським не доведено належними та допустимими доказами вчинення ним порушення правил дорожнього руху, тому оскаржувана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Представник відповідача подав до суду відзив, у якому щодо задоволення позову заперечив, вказуючи, що під час перевірки документів ОСОБА_1 інспектором було встановлено, що позивач є позбавленим права керування транспортними засобами постановою Залізничного районного суду м. Львова від 30.06.2022. Інспектору не було відомо про те, що станом на день винесення оскаржуваної постанови позивачем було подано апеляційну скаргу на постанову суду від 30.06.2022. Відеозапис даної події не є збереженим, з огляду на те, що строк зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів становить 30 діб. Розгляд справи просив провести за його відсутності.

Представника позивача подано письмові пояснення згідно з якими, 08 квітня 2022 року відносно ОСОБА_1 інспектором Управління патрульної поліції складено протокол про притягнення першого до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП. 30 червня 2022 року Залізничним районним судом м. Львова було винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у справі № 462/1609/22. Оскаржувана постанова складена інспектором 11 липня 2022 року. Того ж дня, 11 липня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 30.06.2022, а отже, згідно з положеннями ч.2 ст.294 КУпАП, постанова на підставі якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не набрала законної сили. Постановою Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року у справі №462/1609/22, постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 червня 2022 року залишено без змін. Окрім цього зазначив, що на момент складення оскаржуваної постанови позивач мав при собі тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, строком дії до 09 липня 2022 року. Таким чином, дії ОСОБА_1 підпадали під диспозицію ч.1 та ч.2 ст.126 КУпАП.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Коваля Володимира Любомировича ЕАР №5596367 від 11 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 грн.

За змістом постанови, 11.07.2022 о 10:06:23 у м. Львів на вулиці Виговського-Патона водій транспортного засобу Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , керував автомобілем із закритими іншими предметами (сіткою) номерним знаком, що не дає змоги чітко визначити символи автомобіля з відстані 20 м, а також, будучи позбавленим права керування транспортним засобом Залізничним судом м. Львова від 30.06.2022, чим порушив п.2.1.а. ПДР.

Частиною четвертою ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до пп. «а» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, в тому числі, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Представник відповідача на підтвердження своїх заперечень, викладених у відзиві на адміністративний позов та законності винесення постанови відеозапису з місця події, яка мала місце 11 липня 2022 року? не долучив.

Оскаржувала постанова також не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Інших належних, достатніх та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження обставин, викладених у постанові серії ЕАР №5596367 від 11 липня 2022 року матеріали справи не містять, як і не містять доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Між тим, встановлено, що дійсно постановою Залізничного районного суду м. Львова від 30 червня 2022 року у справі №462/1609/22 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративне стягнення в розмірі 17 000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

11.07.2022 представник ОСОБА_1 адвокат Білик П.Б. направив до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу на постанову Залізничного районного суду міста Львова від 30 червня 2022 року у справі №462/1609/22, що стверджується відміткою на копії апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За аналогією закону, згідно з ч. 6 ст.120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Постановою Львівського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року у справі №462/1609/22, постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 30 червня 2022 року залишено без змін.

Вбачається, що апеляційна скарга на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 30.06.2022 року у справі № 462/1609/22 була подана в межах 10 днів з дня винесення постанови, строк на апеляційне оскарження не було пропущено.

Постанова Залізничного районного суду м. Львова від 30 червня 2022 року набрала законної сили 26 жовтня 2022 року.

З огляду на наведене, суд погоджується з твердженнями позивача та вважає, що станом на 11 липня 2022 року, тобто на момент винесення оскаржуваної постанови ЕАР №5596367 від 11 липня 2022 року, постанова Залізничного районного суду м. Львова від 30.06.2022 року у справі №462/1609/22 не набрала законної сили.

Доводів ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення належними, достатніми та допустимими доказами, всупереч приписів ст. 77 КАС України відповідачем не спростовано.

З врахуванням наведеного, суд доходить висновків, що відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт керування ОСОБА_1 11 липня 2022 року транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами та, відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП .

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, а тому за відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд дійшов висновків, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки докази протилежного суду надано не було.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати по справі в розмірі 496,20 грн. необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Коваля Володимира Любомировича ЕАР №5596367 від 11.07.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської радина користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Повне рішення складено 11 липня 2023 року.

Суддя Мигаль Г.П.