Справа № 160/11725/23
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" про стягнення адміністартивно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік у розмірі 414 050,80 грн, -
30.05.2023 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт", в якому просить суд:
- стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю ФЕРІТ на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік у розмірі 414 050,80 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні за 3 робочих місця, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю у 2022 році, відповідач повинен був до 15.04.2021 року самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 414 050,80 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
21.06.2023 року відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. Вказав, що середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у Товаристві з додатковою відповідальністю «ФЕРІТ», за 2022 рік, складала 105 осіб, таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», повинна складати 4 особи.
Проте, у позовній заяві зазначено інформацію, яка не відповідає дійсності, а саме: «Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 1 особа, що є менше ніж встановлено нормативом».
Звертає увагу суду на те, що у Товаристві з додатковою відповідальністю «ФЕРІТ» станом на 2022 рік працювала не 1 особа, яка має інвалідність, а 4 особи.
Зазначив, що відповідно до наказу № 10 «А» від 31.01.1994 року, ОСОБА_1 було прийнято на роботу в ТДВ «ФЕРІТ» (на той час Орендне Товариство «Феріт») на посаду водія. Пізніше, відповідно до наказу № 18/К від 24.07.2012 року, ОСОБА_1 було переведено з посади водія в службу механіка на посаду експедитора.
ОСОБА_1 , є особою з інвалідністю, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 398504, серії 12 ААА.
Відповідно до наказу № 25/К від 11.09.2020 року, ОСОБА_2 , було прийнято на посаду оброблювача поверхневих дефектів металу 4 розряду в ТДВ «ФЕРІТ».
ОСОБА_2 , є особою з інвалідністю, відповідно до повідомлення № 189 підприємству, установі, організації про результати огляду медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до наказу № 60 від 28.08.2000 року, ОСОБА_3 , було прийнято на роботу в ТДВ «ФЕРІТ» (на той час Акціонерне Товариство закритого типу «Феріт») на посаду коваля. Пізніше відповідно до наказу № 5/К від 18.04.2022 року, ОСОБА_3 , було переведено з посади коваля на молотах і пресах 3 розряду на посаду інструктора виробничого навчання ковалів.
ОСОБА_3 , є особою з інвалідністю, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 562456, серії 12 ААВ.
Відповідно до записів в трудову книжку, з 01.05.1992 року ОСОБА_4 , прийнята в ТДВ «ФЕРІТ» (на той час Орендне Товариство «Феріт») на посаду розподільник робіт.
ОСОБА_4 є особою з інвалідністю, відповідно до довідки, яка видається інваліду.
Отже, станом на 2022 рік у Товаристві з додатковою відповідальністю «Феріт» фактично працювало всього 4 особи з інвалідністю.
Також відповідач зазначив, що у 2022 році щоквартально Товариством з додатковою відповідальністю «ФЕРІТ» в автоматичному режимі подавався Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утримуваного з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, та додаток І до нього - Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), застрахованим особам.
Відповідні документи були отримані Державною податковою службою України за І квартал 2022 року - 03.05.2022р.; за квартал ІІ 2022 року - 19.07.2022р.; за ІІІ квартал 2022 року - 03.11.2022р.; за ІV квартал 2022 року 31.01.2023р.
Так, відповідно до додатку 1, ТДВ «ФЕРІТ» за 2022 рік вказало, як застраховану особу з інвалідністю тільки ОСОБА_4 .
У квітні 2023 року відповідачем було виявлено допущену помилку і 03.05.2023 року ТДВ «ФЕРІТ» подало до ДПС України Податковий розрахунок з уточненнями, в якому, відповідно до додатку 1, ТДВ «ФЕРІТ» додало, як застрахованих осіб з інвалідністю:
За І квартал 2022 року - ОСОБА_1 ;
За II квартал 2022року - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;
За III квартал 2022 року - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;
За IV квартал 2022 року - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Вказав, що через автоматичне обчислювання адміністративно - господарських санкцій за даними об`єднаної звітності за 2022 рік у ТДВ «ФЕРІТ» не було можливості виявити недоліки в поданих нами документах до ДПС України.
Виправити ситуацію ТДВ «Феріт» змогло коригуванням нарахування ЄСВ за допомогою типів нарахувань 3 і 2 - зняти 22% і нарахувати 8,41%. Проте значення в рядку 102 ( кількість осіб, яким встановлено інвалідність), змінити так і не вдалося.
Також відповідач зазначає, що після виправлення помилки, у червні 2023 року, ним було самостійно сплачено адміністративно-господарську санкцію до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю за одне нестворене робоче місце за 2022 рік, у розмірі 138016,93 грн.
Підсумовуючи викладене відповідач зазначив, що фактично на підприємстві ТДВ «ФЕРІТ» працювало середньооблікові три особи з інвалідністю, відповідно до нормативу мало б працювати чотири особи з інвалідністю. Проте, через проблеми зі звітністю ТДВ «ФЕРІТ» було подано до ДПС України тільки одну особу, а після виявленої помилки, відповідачем було самостійно сплачено штрафну санкцію за невиконання нормативу.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Відповідно розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік склала 105 осіб, таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону №875-ХІІ, Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" повинна складати 4 особи.
Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 1 особа, що є менше ніж встановлено нормативом.
Таким чином, з розрахунку вбачається невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році.
Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону №875-ХІІ за 3 робочих місця, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю у 2022 році, відповідач до 15.04.2023 повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 414 050, 80 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.
Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантії для них щодо рівних з усіма іншими громадянами можливостей для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначені Законом України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (Закон № 875-XII).
Відповідно до частин 1, 3 ст. 18 Закону № 875-XII забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, виходячи з наведених норм, обов`язки роботодавців стосовно забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування полягають:
- у виділенні та створенні робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць;
- у створенні для них умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;
- у забезпеченні інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством;
- у наданні державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю;
- у звітуванні Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами ч. 1 ст. 19 Закону № 875-XII для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (ч. 2 ст. 19 Закону № 875-XII).
За вимогами ч.1 ст. 20 Закону № 875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Відповідно до п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, який затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70, звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 №5067-VI (далі Закон №5067-VI) роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про, зокрема, попит на робочу силу (вакансії).
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 31.05.2013 №316«Про затвердження форм звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» та Порядку її подання» затверджено форму звітності та інструкцію щодо її заповнення, де передбачено звітування по вакансіям для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Вказані норми діяли у 2022 році.
Відповідно до п. 5 розділу І наказу №316, форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
Як випливає з вимог статті 18 Закону №875-ХІІ, до обов`язків органів державної служби зайнятості законодавцем віднесена організація працевлаштування осіб з інвалідністю, бо саме з цією метою роботодавці зобов`язані надавати державній службі зайнятості відповідну інформацію.
Визначений Законом №875-ХІІ обов`язок роботодавця супроводжується створенням робочого місця для особи з інвалідністю та подання державній службі зайнятості відповідної інформації з метою пошуку особи з інвалідністю для працевлаштування на вакантне робоче місце.
Судом з матеріалів справи встановлено, що протягом 2022 року у ТДВ «ФЕРІТ» працювали, а саме:
ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 398504, серії 12 ААА;
ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю, відповідно до повідомлення № 189 підприємству, установі, організації про результати огляду медико-соціальної експертної комісії;
ОСОБА_3 , який є особою з інвалідністю, відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії № 562456, серії 12 ААВ;
ОСОБА_4 , яка є особою з інвалідністю, відповідно до довідки серії МОЕ-ДНА-01.
У 2022 році щоквартально Товариством з додатковою відповідальністю «ФЕРІТ» в автоматичному режимі подано Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утримуваного з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, та додаток І до нього - Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), застрахованим особам.
Відповідні документи були отримані ГУ ДПС у Дніпропетровській області за І квартал 2022 року - 03.05.2022р.; за квартал ІІ 2022 року - 19.07.2022р.; за ІІІ квартал 2022 року - 03.11.2022р.; за ІV квартал 2022 року 31.01.2023р.
Відповідно до додатку 1, ТДВ «ФЕРІТ» за 2022 рік вказало, як застраховану особу з інвалідністю тільки ОСОБА_4 .
В подальшому відповідачем було виявлено допущену помилку і 03.05.2023 року ТДВ «ФЕРРІТ» подало до ГУ ДПС у Дніпропетровській області розрахунок з уточненнями, в якому, відповідно до додатку 1, ТДВ «ФЕРІТ» додало, як застрахованих осіб з інвалідністю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Відповідач виправив вказану помилку, подавши уточнюючий Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2022 року.
Прийняття уточнюючого Податкового розрахунку ГУ ДПС у Дніпропетровській області підтверджується квитанціями 05.05.2023
Позивачем факт виправлення помилки відповідачем не враховано.
Як вбачається з матеріалів справи, після виправлення помилки, у червні 2023 року, відповідачем було самостійно сплачено адміністративно-господарську санкцію до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю за одне нестворене робоче місце за 2022 рік, у розмірі 138016,93 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70, затверджений Порядок контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, зокрема шляхом його зарахування.
Цей Порядок визначає механізм проведення Держпраці, її територіальними органами планових та позапланових перевірок підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, що використовують найману працю, в яких за основним місцем роботи працює вісім і більше осіб (далі - суб`єкти господарювання), щодо виконання ними нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, визначеного статтею 19Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні ( Закон).
Предметом проведення перевірки є виконання суб`єктами господарювання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, зокрема шляхом його зарахування (п. 2 Порядку №70).
З п. 9 Порядку №70 вбачається, що позапланова перевірка може бути проведена незалежно від кількості раніше проведених перевірок, зокрема, за інформацією, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, наданою територіальним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, що отримана ним від Пенсійного фонду України в установленому порядку та за визначеною формою.
Абзацами 1-3 п. 15 Порядку №70 встановлено, що за результатами проведення планової або позапланової перевірки посадові особи Держпраці чи її територіального органу, які проводили перевірку, складають акт за формою, затвердженою Мінекономіки.
Посадові особи Держпраці чи її територіального органу, які проводили перевірку, зазначають в акті перевірки інформацію про стан дотримання суб`єктом господарювання законодавства, а у разі його недотримання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідний нормативно-правовий акт.
Крім того, в акті перевірки зазначається розрахунок виконання/невиконання суб`єктом господарювання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю за період, за який проводиться перевірка.
Матеріали справи не містять відомостей щодо проведення такої перевірки, за якою було б встановлено порушення законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 217 Господарського кодексу України до суб`єктів господарювання за порушення ними здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.
Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Частиною 2 ст.218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Таким чином, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб`єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.
Як свідчать матеріали справи, відповідачем виправлено допущену помилку в уточнюючому податковому розрахунку, що фактично спростовує вину позивача у порушенні норм Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні"
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем були виконані вимоги Закону №875-ХІІ щодо вжиття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, а тому відсутні підстави для застосування до Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" адміністративно-господарських санкцій.
Відповідно до частин 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.
Відповідно до вимогст. 139 КАС Україниу зв`язку з відмовою у задоволенні вимог позивача, який є суб`єктом владних повноважень, розподіл понесених ним судових витрат зі сплати судового збору не здійснюється.
Керуючись статтями 242-246, 250, 251, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" про стягнення адміністартивно-господарських санкцій - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник