Справа № 240/2287/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
14 липня 2023 року м. Житомир справа № 240/2287/23
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач, МО України) про визнання протиправною відмови у видачі довідки про мінімальну тарифну ставку (посадовий оклад) за відповідною або аналогічною професією (посадою), які він займав у період несення служби помісячно з 15 лютого 1970 року по 15 лютого 1975 рік, викладену у листі від 28 липня 2022 року №613/835 та зобов`язання видати таку.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що для призначення пенсії йому необхідні дані про грошове забезпечення у період проходження служби. Однак, з огляду на те, що фінансові документи на збереження в архів не надходили або були знищенні у зв`язку з закінченням терміну зберігання, посилаючись на приписи Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року №919 (далі Порядок №919), уважає, що така довідка має бути видана саме відповідачем.
Ухвалою суду від 07 березня 2023 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.
21 квітня 2023 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що відмова, яку оскаржує позивач, складена та надана Військовою частиною НОМЕР_1 . У позовній заяві не зазначено у чому полягає протиправна відмова саме відповідача та не надано докази надання такої відмови останнім. Також позивач не називає, які саме норми матеріального права покладають на МО України обов`язок вчинити дії, спрямовані на видачу позивачу зазначеної ним довідки. Зауважує, що приписами Порядку №919, у випадку коли підприємства, установи, організації ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад. Акцентує увагу, що позивачем пропущено строк звернення до суду, визначений у частині 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року клопотання відповідача про залишення позову без розгляду залишено без задоволення, оскільки позивач не пропустив строк звернення до суду, а також залишено позов без руху з наданням позивачу часу подати до суду індивідуальні відомості про застраховану особу (ОК-5), а також належним чином засвідчену копію трудової книжки.
16 травня 2023 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, до якої долучено зазначені в ухвалі суду документи, а також уточнена позовна заява, в якій позивач просить зобов`язати МО видати довідку про мінімальну тарифну ставку (посадовий оклад) за відповідною або аналогічною професією (посадою), які він займав у період несення служби помісячно з 15 лютого 1970 року по 15 лютого 1975 року.
Ухвалою суду від 17 травня 2023 року з огляду на усунення недоліків позовної заяви продовжено розгляд справи та надано додатковий строк відповідачу для подання відзиву на уточнену позову заяву.
19 червня 2023 року до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому відповідач просить в її задоволенні відмовити. Додатково зауважує, що посилання позивача на Порядок розрахунку сум грошового забезпечення, якщо документи про його нарахування та про сплачені страхові внески зберігаються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Респуліки Крим та міста Севастополя або знищено, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 04 лютого 2021 року №3-1, є помилковим, оскільки такий стосується розрахунку сум грошового забезпечення за період служби з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року.
07 липня 2023 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач наполягає на задоволенні позову, з викладених у ньому аргументів.
На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд установив, що позивач проходив військову службу в Збройних силах Союзу радянських соціалістичних республік. Згідно листа Гуляйпільського районного військового комісаріату від 11 травня 2016 року позивач у період з 15 лютого 1970 року по 01 липня 1971 року був курсантом Камишенського військового будівельно-технічного училища, з 01 вересня 1971 року по 01 лютого 1974 року командиром взводу Військової частини НОМЕР_2 Київського військового округу, з 02 лютого 1974 року по 15 лютого 1975 року командиром взводу Військової частини НОМЕР_3 Далекосхідного військового округу.
Згідно архівної довідки Галузевого державного архіву МО України від 05 липня 2018 року №179/1/8077 надати довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з лютого 1970 року по лютий 1975 року по військовій частині НОМЕР_2 немає можливості, оскільки роздавальні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям цієї частини за 1971 1972 року знищені в архіві (акт №55 від 23 січня 2001 року), роздавальні відомості з 1973 року на зберігання до архіву не надходили. Для наведення довідки по військовій частині НОМЕР_3 необхідно звернутися до Центрального архіву МО російської федерації або до філіалу центрального архіву МО російської федерації.
Саме посилаючись на зазначені обставини та приписи Порядку №919, позивач уважає, що відповідач має видати довідку про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) за період з 15 лютого 1970 року по 15 лютого 1975 року, що і зумовило звернення до суду з цим позовом.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як убачається зі змісту уточненої позовної заяви, інформація про розмір грошового забезпечення за період проходження військової служби необхідна позивачу для призначення пенсії за віком.
Відповідно до частини 5 статті 17 Основного Закону держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Призначення, виплата та перерахунок пенсій регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин, який є основним нормативно-правовим актом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон України №1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону України №1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначено положеннями статті 40 цього Закону.
За приписами частини 1 цієї правової норми для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Абзацом 5 цієї правової норми передбачено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату врегульовано Порядком №919.
Пунктом 1 цього Порядку закріплено, що він встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 01 липня 2000 року становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 01 липня 2000 року за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.
Згідно пункту 3 Порядку №919 за період до 1 січня 1998 року та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається:
1) за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу).
2) у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію.
Довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад.
Тобто, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії видається при наявності наступних умов:
- страховий стаж особи починаючи з 01 липня 2000 року становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин;
- у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано.
Як убачається з копії трудової книжки серія НОМЕР_5 у період до 01 липня 2000 року позивач працював в Міністерстві енергетики та електрифікації УРСР з 25 березня 1975 року по 02 серпня 1977 року, в колхозі «Заповіт Леліна» з 02 серпня 1977 року по 02 грудня 1977 року, в ПМК-121 Запорізького БМЦ «Запоріжсільбуд» з 14 грудня 1977 року по 04 грудня 1978 року, на заводі «Комунар» з 29 грудня 1978 року по 12 січня 1979 року, на Запорізькому виробничому об`єднанні «Перетворювач» з подальшим переведенням до Запорізького східного підприємства електричних мереж з 23 лютого 1979 року по 11 січня 1982 року, на Гуляйпільській взуттєвій фабриці з 11 лютого 1982 року по 02 листопада 1983 року, на Гуляйпільському дослідно-експериментальному заводі сільгосптехніки з послідуючим переведенням на Гуляйпільський завод лакофарбових виробів з 01 листопада 1983 року по 30 липня 1990 року.
Отже позивач має 60 календарних місяців страхового стажу до 01 липня 2000 року на підприємствах. Доказів того, що на зазначених підприємствах втрачені первинні документи про нараховану та виплачену позивачу заробітну плату або, що такі підприємства ліквідовані без правонаступників, останнім суду не надані.
Визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату відповідно до Порядку №919 передбачено при наявності певних умов, перелік яких визначений цим Порядком, зокрема, у разі відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.
При наявності таких даних, а саме заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року, відсутні підстави для застосування норм Порядку №919.
Аналогічний висновок викладений в ухвалі Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2013 року у справі №801/2838/13-а.
Також суд зауважує, що абзац 2 підпункту 2 пункту 3 Порядку №919 закріплює, що довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад.
Отже, відповідач не уповноважений на складання довідки, передбаченої Порядком №919.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що доводи, наведені у позовній заяві, не знайшли свого підтвердження, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис