Справа № 620/4682/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 року Чернігів Справа № 620/4682/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до105 Прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України, в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати всіх видів грошового забезпечення та інших видів забезпечення за час призупинення військової служби за період з вересня 2022 року по березень 2023 року включно; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити всі види грошового забезпечення та інших видів забезпечення за час призупинення військової служби за період з вересня 2022 року по березень 2023 року включно; визнати протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди згідно абз.1 п.1 постанови №168, в розмірі 30000 грн, за час призупинення військової служби за період з вересня 2022 року по березень 2023 року включно; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000 грн, за час призупинення військової служби за період з вересня 2022 року по березень 2023 року включно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за нормами чинного законодавства за час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення. Окрім того, позивач зауважує, що вона не підходить під жоден з критеріїв, на підставі якого не виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн, передбачена окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 (п.9.4). А тому, за весь час необґрунтованого призупинення військової служби вона має право бути в повній мірі забезпечена грошовим, продовольчим, речовим забезпечення, включаючи додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 відкрито провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також встановлено відповідачу 15-дений строк з дня вручення вказаної ухвали для надання відзиву на позов.

В межах встановленого судом строку, відповідач подав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, оскільки за нормами Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України після закінчення двох місяців безперервного перебування військовослужбовців у розпорядженні виплата збереженого грошового забезпечення може здійснюватися тільки за рішенням Голови Державної прикордонної служби України. Зважаючи на те, що рішення Голови Державної прикордонної служби України щодо продовження перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону не надходило, в жовтні 2022 року виплата грошового забезпечення та додаткового грошового забезпечення позивачеві призупинена.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій з викладеним у відзиві на позовну заяву не погоджується та наголошує на протиправності невиплати позивачу всіх видів грошового забезпечення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

16.09.2022 начальником НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України було винесено наказ №469-ОС, яким штаб-сержанту ОСОБА_2 , яка знаходиться у розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України, призупинено військову службу за контрактом, виплату всіх видів забезпечення та остання вважається такою, що не виконує (не несе) обов`язки військової служби (а.с.16).

Підставою для прийняття відповідного наказу став лист начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 15.09.2022 №32/405-22, яким повідомлено НОМЕР_1 прикордонний загін імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України щодо відкриття кримінального провадження №0000126 за ч. 4 ст. 408 КК України.

Вважаючи такий наказ протиправним, позивач звернулася до суду з позовом до 105 прикордонного загону імені Князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України, НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання його протиправним та скасування.

В ході розгляду справи №620/7430/22 було встановлено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені Князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України від 23.03.2023 №207-ОС «Про особовий склад» ОСОБА_2 продовжено військову службу та дію контракту про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, поновлено на посаді та всіх видах забезпечення.

Зважаючи на те, що предметом позову в адміністративній справі №620/7430/22 був наказ відповідача в частині призупинення військової служби за контрактом ОСОБА_2 з 05.04.2022, враховуючи наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені Князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України від 23.03.2023 №207-ОС «Про особовий склад», суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для закриття провадження у справі, оскільки оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень, і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Таким чином, ухвалою суду від 13.04.2023 провадження у справі №620/7430/22 закрито відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Зазначеним наказом від 23.03.2023 №207-ОС «Про особовий склад» також встановлено позивачу надбавку за особливості проходження служби в розмірі 40% від посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років з 05.04.2022. Премійовано позивача у розмірі 245% від посадового окладу за період з вересня 2022 року по жовтень 2022 року. Підставою для прийняття даного наказу є постанова про закриття кримінального провадження від 21.11.2022 (а.с. 20).

Вважаючи, що позивач має право на отримання всіх видів грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з вересня 2022 року по березень 2023 року включно, ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно із ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XІІ), законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На даний час, строк дії режиму воєнного стану продовжено.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови №168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - Наказ №392-АГ).

Згідно із пунктом 1 Наказу №392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання, відповідно до законодавства України, обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також який визначає загальні засади проходження в Україні військової служби є Закону України від 25.03.1992 № 2232 «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон).

Початок, призупинення і закінчення проходження військової служби, а також час та місце виконання обов`язків військової служби врегульовано нормами ст.24 Закону.

Згідно із ч. 2 цієї статті військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Аналогічні положення наведені і в Положенні про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29.09.2009 №1115 (далі - Положення).

Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період.

Так, згідно із п. 48-1 Положення для військовослужбовців, які самовільно залишили органи Держприкордонслужби або місця служби, дезертирували із Держприкордонслужби або добровільно здалися в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пункт 48-2 Положення передбачає, що військова служба для військовослужбовців призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяв, повідомлень начальників органів Держприкордонслужби про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Водночас, відповідно до п. 48-7 Положення для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Продовження військової служби та дії контракту з військовослужбовцями, зазначеними у цьому пункті, здійснюється наказами по особовому складу посадових осіб, зазначених у пункті 89 цього Положення.

Таким чином, зважаючи на те, що кримінальне провадження за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України закрито в зв`язку зі встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, то ОСОБА_1 мала право на виплату недоотриманого грошового та продовольчого, речового та інших видів забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення військової служби.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що позивачу було призупинено виплату грошового забезпечення та додаткового грошового забезпечення зважаючи на те, що закінчився двомісячний термін перебування позивача у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону. А оскільки на даний час відповіді від Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо продовження перебування позивача у розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України не надходило, підстави для виплати грошового забезпечення за період з листопада по березень 2023 року відсутні.

Суд зазначає, що у відзиві на позов відповідач посилається на п.п. 2 пункту 127 Положення, відповідно до якого зарахування військовослужбовців у розпорядження начальників, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого проходження такими військовослужбовцями військової служби допускається у разі, зокрема, коли начальник органу Держприкордонслужби вищого рівня здійснює переміщення військовослужбовця, призначення якого на посаду належить до повноважень начальника органу Держприкордонслужби нижчого рівня, а також у разі переміщення військовослужбовця на посаду до розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, - до двох місяців.

За військовослужбовцями, зарахованими у розпорядження начальників органів Держприкордонслужби відповідно до підпунктів 1 - 3, 8, 9, 12, 16, 18 цього пункту, зберігається право на забезпечення всіма видами матеріального та грошового забезпечення за останньою посадою, яку вони займали. Порядок грошового забезпечення військовослужбовців, які зараховані у розпорядження з інших підстав, визначається законодавством, що регулює питання грошового забезпечення військовослужбовців.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами начальників, які мають право призначення на ці посади згідно з номенклатурою посад, та вищими начальниками.

Також, згідно з пунктом 128 Положення у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 127 цього Положення, Голова Державної прикордонної служби України має право продовжити строк перебування військовослужбовця у розпорядженні начальника органу Держприкордонслужби зі збереженням усіх видів грошового забезпечення до шести місяців.

Як вбачається з копії розрахункового листа за квітень 2023 року (а.с.25), ОСОБА_2 отримала грошове забезпечення за вересень 2022 року та жовтень 2022 року, що склалося із посадового окладу, окладу за військове звання, вислуги років, НОПС, премії індексації, всього перераховано на картку 31839,93 грн. При цьому, у графі посада зазначено «У розпорядженні». Виплата додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ №168 відсутня в даному розрахунковому листі.

Водночас, суд звертає увагу на наявний в матеріалах справи наказ начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України від 05.09.2022 № 439-ОС, відповідно до якого штаб-сержанта ОСОБА_2 , яка прибула для подальшого проходження військової служби з НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України м. Маріуполь, з 01.09.2022 зараховано у списки особового складу та всі види забезпечення (а.с. 58).

За таких обставин, суд критично відносить до посилання відповідача про перебування ОСОБА_2 у розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України, оскільки матеріалами справи дана обставина не підтверджується, інших доказів відповідачем не надано.

Крім того, відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України від 14.04.2023 №280-ОС штаб-сержанта ОСОБА_2 призначено інспектором прикордонної служби 3 категорії санітарним інструктором третьої групи інспекторів прикордонної служби третього відділення інспекторів прикордонної служби шостої прикордонної застави (з місцем дислокації н.п. Тур`я) другої прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) (а.с. 61).

Відповідно до пункту 4 Розділу 10 Інструкції з організації обліку особового складу Державної прикордонної служби України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2017 № 468 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2017 р за № 1011/30879 наказами по особовому складу оформлюються такі зміни в службовому становищі особового складу органу Держприкордонслужби, зокрема, призначення на посади (у тому числі при зміні найменування посади, військово-облікової спеціальності, військового звання за штатом, посадового окладу), переміщення по службі, зарахування в розпорядження, продовження строків перебування на посадах; прийняття до Державної прикордонної служби України із зарахуванням їх до списків особового складу Державної прикордонної служби України з інших військових формувань, правоохоронних органів, присвоєння особистих номерів.

Зважаючи на вказане, в разі направлення позивача у розпорядження начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України, останній мав прийняти наказ про зарахування ОСОБА_2 саме у розпорядження.

Згідно із ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем в даному випадку жодним доказом не доведено перебування позивача у розпорядженні начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України з вересня по квітень 2023 року.

Суд також звертає увагу, що порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України врегульовано положеннями Інструкції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558 (далі Інструкція).

Відповідно до п.2 Інструкції грошове забезпечення складається із посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Своєю чергою, місячне грошове забезпечення складається із основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням), щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний місяць, а за декілька днів, визначається, ураховуючи кількість календарних днів у цьому місяці (п.5 Інструкції).

Враховуючи встановлені судом обставини та положення чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, яким визначено, що за весь час необґрунтованого призупинення військової служби військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення, у суду наявні підстави вважати, що позивач має право на отримання всіх видів грошового забезпечення за час призупинення військової служби за період з вересня 2022 року по березень 2023 року включно, враховуючи додаткову винагороду за цей період, яка передбачена постановою КМУ №168.

З урахуванням зазначеного, враховуючи принцип верховенства права, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 всіх видів грошового та інших видів забезпечення, включаючи додаткову винагороду за період з вересня 2022 року по березень 2023 року включно; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 всіх видів грошового та інших видів забезпечення, включаючи додаткову винагороду за період з вересня 2022 року по березень 2023 року включно.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1, 3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 4 та 5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами ч.9 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи, у розмірі 12 000,00 грн суду було надано договір про надання правової допомоги від 05.04.2023 № 122, акт виконаних робіт від 18.04.2023, квитанцію до прибуткового касового ордера від 05.04.2023 № 122, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 11.06.2010 № 499, ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с. 29-32).

Суд зазначає, що вказані документи оформлені належним чином, є взаємопов`язаними, містять посилання на позов, що був пред`явлений до суду, розрахунок витраченого адвокатом часу, вартість та перелік наданих ним послуг, які віднесені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до правничої допомоги, окрім виготовлення копій документів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду цієї справи є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг, з урахуванням складності справи та із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, за виключення однієї години роботи, що становить 1333,00 грн.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10667,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судового збору, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вказує, що позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 72-74, 77, 132, 134, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до 105 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 всіх видів грошового та інших видів забезпечення, включаючи додаткову винагороду за період з вересня 2022 року по березень 2023 року включно.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 всі види грошового та інших видів забезпечення, включаючи додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з вересня 2022 року по березень 2023 року включно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_1 прикордонного загону імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10667,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: 105 Прикордонний загін імені князя Володимира Великого Державної прикордонної служби України, вул. Квітнева, буд. 3-В, м. Чернігів, 14026, .

Дата складення повного рішення суду - 13.07.2023.

Суддя Ю. О. Скалозуб