Справа № 400/1696/22
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/1696/22

Перша інстанція: суддя Гаврасієнко В.О.,

повний текст судового рішення

складено 07.04.2023, м. Миколаїв

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенка О.В., Крусяна

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, а саме визнання протиправною та скасування постанови № 128 по справі про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2021 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2023 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як позивачем не порушено питання про поновлення пропущеного процесуального строку, а тому суд першої інстанції безпідставно не повернув позовну заяву у зв`язку із пропуском строків звернення до суду.

При цьому, апелянт вважає, що судом не надано жодної правової оцінки доводам позовної заяви та відзиву на неї, а як наслідок прийнято необґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Крім того, апелянт вважає, що ним правомірно прийнято оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення за наслідком виявлення факту здійснення позивачем будівельних робіт без затвердженої проектної документації, що підтверджується зібраними матеріалами у справі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради № 314 «Про проведення позапланової перевірки» призначено позапланову перевірку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Так, 22 жовтня 2021 року на адресу позивача направлено лист № 11260/22.01-11-21/1, яким повідомлено про обов`язок позивача бути присутнім на об`єкті будівництва під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю

В свою чергу, 30 вересня 2021 року відповідачем видано припис № 106 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил», в якому, зазначено, що з метою усунення виявлених порушень вимагає: «усунути порушення містобудівного законодавства шляхом допущення посадових осіб управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на об`єкт для проведення позапланової перевірки.

При цьому, 11 листопада 2021 року відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено про порушення позивача, відповідальність за які передбачена ч. 1, 5 ст. 96 КУпАП та ч. 2 ст. 188-42 КУпАП.

При цьому, зазначений протокол містить повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення 18 листопада 2021 року, у приміщенні Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради.

В свою чергу, через відсутність позивача під час проведення позапланової перевірки, постановою № 128 від 18 листопада 2021 року по справі про адміністративне правопорушення визнано позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Не погоджуючись з фактом притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень порушено процедуру проведення спірного заходу державного архітектурно-будівельного контролю, з чим не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

При цьому, ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» зокрема встановлено, що підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

При цьому, Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553.

Згідно п. 12 Порядку, посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, зобов`язані ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно п. 13 Порядку, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зокрема, має право: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Згідно п. 21 Порядку, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 96 КУпАП, виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, зокрема, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 128 від 18 листопада 2021 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 96 КУпАП.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги, судом першої інстанції враховано, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року, у справі № 400/9991/21, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, а саме: визнано протиправним та скасовано припис № 106 від 30 вересня 2021 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; скасовано постанову № 99 від 13 жовтня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, існування зазначеного рішення стало підставою для задоволення позовних вимог у даній справі, так як згідно висновків суду першої інстанції ним встановлено протиправність проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю відносно позивача.

Між тим, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З іншого боку, згідно ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно ч. 2 ст. 255 КАС України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Між тим, колегія суддів зазначає, що Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради оскаржено 09 березня 2023 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року, у справі № 400/9991/21.

Тобто, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року, у справі № 400/9991/21, не набрало законної сили у встановленому КАС України порядку.

Більш того, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року скасовано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року та прийнято у справі нове рішення про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції безпідставно встановлено преюдиційність висновків, викладених у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року, для розгляду даної справи, так як таке рішення не набрало законної сили та згодом скасовано судом апеляційної інстанції.

З іншого боку, надаючи правову оцінку вимогам та доводам позовної заяви, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу вищевикладених вимог законодавства та підзаконних нормативно-правових актів вбачається, що державний архітектурно-будівельний контроль має здійснюватися у присутності суб`єкта містобудування, або його уповноваженої особи.

Крім того, контролюючий орган зобов`язаний ознайомити суб`єкта містобудування з результатами проведеної перевірки.

Між тим, з акту спірної перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що перевірку проведено без участі позивача.

При цьому, контролюючим органом не надано доказів, що підтверджують вручення позивачу акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, враховуючи факт відсутності позивача під час проведення спірного заходу державного архітектурно-будівельного контролю, а також відсутність доказів вручення позивачу копії матеріалів його перевірки, колегія суддів вважає, що позивач був позбавлений можливості знати зміст акта перевірки та надавати свої пояснення, зауваження під час перевірки або заперечення до акта перевірки.

Крім того, колегія суддів вважає, що позивача неналежним чином сповіщено про час та місце розгляду його справи про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, наданий апелянтом чек з номером поштового відправлення не спростовує доводів позивача про неналежне сповіщення його про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як такі докази не підтверджують факту вручення позивачу відповідних сповіщень.

Тому, враховуючи факт відсутності позивача під час проведення спірного заходу контролю та факт розгляду справи про адміністративне правопорушення без належного сповіщення позивача, колегія суддів вважає достатніми підстави для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, колегія суддів, враховуючи відсутність доказів отримання позивачем копії оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, не приймає доводів апелянта про необхідність залишення без розгляду позовної заяви у зв`язку із пропуском позивачем встановленого 10-денного строку на звернення до суду.

В даному випадку, колегія суддів також враховує, що зібрані матеріали справи містять докази отримання позивачем копії постанови про відкриття виконавчого провадження 02 лютого 2022 року та заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 02 лютого 2022 року щодо виконання оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене, лише з відповідної дати позивач міг дізнатися про порушення своїх прав, а тому колегія суддів не вбачає правових підстав для залишення без розгляду позовних вимог позивача у даній справі.

При цьому, судова колегія вважає, що судом першої інстанції допущено порушення матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення, з прийняттям нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2023 року та прийняти у справі нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 128 від 18 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання адміністративного позову, у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян