Справа № 400/8592/21
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 400/8592/21

Перша інстанція: суддя Мороз А. О.,

повний текст судового рішення

складено 04.04.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Миколаївській області, в якому просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період перебування у розпорядженні начальника УСБУ в Миколаївській області з 12 жовтня 2018 року до 04 листопада 2019 року включно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно припинено нарахування та виплата грошового забезпечення за період його перебування у розпорядженні начальника УСБУ в Миколаївській області.

Відповідач подав відзив, в якому позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Як пояснив відповідач, у разі закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, виплата йому грошового забезпечення здійснюється за рішенням Голови СБУ, яке приймається на підставі мотивованого рапорту начальника або керівника, у розпорядженні якого перебуває військовослужбовець, але такого рішення Головою СБУ не приймалось, що виключає можливість нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення.

Під час розгляду справи судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Представники сторін клопотали про розгляд справи в письмовому провадженні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Управління Служби безпеки України в Миколаївській області (вул. Спаська, 40, м. Миколаїв, 54001, ) відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково. Зобов`язати Управління Служби безпеки України в Миколаївській області нарахувати та виплатити, у встановленому чинним законодавством України порядку, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошове забезпечення за період перебування у розпорядженні начальника УСБУ в Миколаївській області з 11 березня 2019 року по 04 листопада 2019 року включно. Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав та неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

19.05.2023 року (вх.№11090/23) на адресу суду апеляційної інстанції від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 року залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12 жовтня 2018 року позивач був зарахований у розпорядження начальника УСБУ в Миколаївській області на підставі п.48 пп.«б» Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 р. №1262/2007 (далі Положення № 1262/2007), тобто у зв`язку з скороченням штатів або проведення організаційних заходів, до 11 січня 2019 року включно.

В наступному, перебування позивача у розпорядженні тричі продовжувалось:

до 30 січня 2019 року, у зв`язку з перебуванням у відпустці та на лікуванні;

до 27 лютого 2019 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці;

до 10 березня 2019 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці.

05 листопада 2019 року позивача було призначено на посаду.

Згідно з довідкою відповідача, з 11 березня 2019 року позивачу припинені нарахування та виплата грошового забезпечення.

Позивач просить стягнути грошове забезпечення за весь період перебування у розпорядженні, з 12 жовтня 2018 року до 04 листопада 2019 року, але як слідує з вищезгаданої довідки відповідача, в період з 12 жовтня 2018 року і до 10 березня 2019 року, грошове забезпечення в повному обсязі йому нараховувалось та виплачувалось.

Отже, спірним є припинення нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу лише за період з 11 березня 2019 року (закінчення перебування у розпорядженні) до 04 листопада 2019 року (призначення на посаду).

Вказані обставини апелянтом не оскаржуються в частині встановленого спірного періоду ненарахування грошового забезпечення позивачу.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Згідно з вимогами п.48 пп.«б» Положення №1262/2007, зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів), а за рішенням Голови Служби безпеки України - у розпорядження його першого заступника чи заступника, начальника (командира) іншого функціонального підрозділу Центрального управління, органу, закладу, установи Служби безпеки України або штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України допускається у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів (зміна організаційно-штатної побудови, передислокація, перерозподіл функціональних обов`язків та наявних сил у зв`язку зі зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів, прийняття Головою Служби безпеки України управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності) - до 3 місяців.

Військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, що вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовцям СБУ врегульовано Інструкцією про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління СБУ від 10 квітня 2018 року №515/дск (далі Інструкція №515) (витяг міститься у відзиві).

Як слідує із змісту п.2 та абз.3 п.6 глави 1 розділу IV Інструкції №515, на час перебування військовослужбовця у розпорядженні, за ним в повній мірі зберігається грошове забезпечення. Після закінчення строку перебування військовослужбовця у розпорядженні, має бути прийняте рішення або про його звільнення або про призначення на посаду. У разі, коли строк перебування у розпорядженні сплив, а жодне з цих рішень не прийнято, виплата грошового забезпечення здійснюється виключно за індивідуальним рішенням Голови СБУ, яке приймається ним на підставі обґрунтованого рапорту начальника, у розпорядженні якого перебував військовослужбовець.

Колегія суддів зазначає, що термін перебування позивача у розпорядженні закінчився 11 березня 2019 року, а наказ про призначення його на посаду датований 05 листопада 2019 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що для виплати позивачу грошового забезпечення з 11 березня по 04 листопада 2019 року, начальник УСБУ в Миколаївській області мав подати на ім`я Голови СБУ мотивований рапорт.

Бездіяльність начальника УСБУ в Миколаївській області щодо неподання Голові СБУ таких рапортів, не може бути оцінена судом в рамках даної справи, так як такі правовідносини виходять за межі предмету доказування в цій справі.

В свою чергу, відповідач не наділений правом самостійно приймати рішення про виплату позивачу грошового забезпечення після закінчення строку перебування останнього у розпорядженні.

Таким чином, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необґрунтованості адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Підсумовуючи усе наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко