Справа № 460/9869/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2023 року м. Рівне №460/9869/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) у якому просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області від 28 березня 2023 року № 347847 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн за порушення статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Стислий виклад позицій сторін.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що згідно постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 347847 від 28 березня 2023 року до позивача був застосований штраф у сумі 17000 грн. Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки пунктом 6.3 Положення № 340 передбачено, що водій, який керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія. Зазначає, що автомобіль тахографом не обладнаний, а відповідач під час перевірки не взяв до уваги наявність у водія та ведення ним індивідуальної контрольної книжки. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

05.06.2023 через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що за результатами перевірки належного позивачу транспортного засобу було встановлено порушення вимог частини першої абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, здійснювалось перевезення пасажирів без оформлених документів визначених статтею 39 цього Закону, а саме без оформленого протоколу перевірки та адаптації тахографу. Внаслідок виявленого порушення, виконуючим обов`язки начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області Укртрансбезпеки, прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до частини першої абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 17000 грн. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання учасників справи.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25.04.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду доказів сплати суми судового збору; належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог статті 160 КАС України.

Ухвалою суду від 16.05.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 ; види діяльності за КВЕД: 49.31 Пасажирський наземний траспорт міського та приміського сполучення (основний). Дата та номер запису про проведення державної реєстрації: 05.09.2021; 000008942.

15.02.2023 головним спеціалістом Відділу Державного контролю за безпекою на транспорті у Донецькій області та старшим державним інспектором Відділу Державного нагляду (контролю) у Рівненській області на підставі направлення на перевірку № 015714 від 10.02.2023 було проведено рейдову перевірку.

Під час проведення такої перевірки був зупинений транспортний засіб марки Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 його власником є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

За результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 350756 від 15.02.2023, у якому зафіксовано що під час перевірки виявлено порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів передбачених статтею 39 цього Закону, зокрема не оформлений протокол перевірки та адаптації тахографа.

21.03.2023 відповідачем на електронну пошту ОСОБА_1 надіслано повідомлення № 17795/35/24-23 від 20.03.2023 про те, що розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт відбудеться у приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області 28.03.2023 о 10 год 15 хв.

28.03.2023 виконуючим обов`язки начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 347847, якою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн за порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена частиною першою абзацу 3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 цього Закону.

Не погодившись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та вважаючи її протиправною позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування та оцінка аргументів сторін.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті цієї ситуації суд зауваужє, що спірним питанням в межах розгляду даної справи є встановлення тієї обставини, чи застосовуються адміністративно-господарські штрафи до осіб, які здійснюють регулярні пасажирські перевезення за відсутності на момент перевірки документів, що передбачені статтею 39 Закону № 2344-ІІІ зокрема, індивідуальної контрольної книжки водія (у разі відсутності тахографа).

Приписами частини другої статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-ІІІ) законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Відповідно до статті 5 Закону № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Згідно статті 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок № 1567) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Статтею 39 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Частиною другою статті 39 Закону № 2344-ІІІ визначено перелік документів, обов`язкових для регулярних пасажирських перевезень, а саме : для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Аналіз положень статті 39 Закону № 2344-ІІІ дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення регулярних пасажирських перевезень не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 Про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону № 2344-ІІІ та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів.

Згідно пункту 1.3 Положення № 340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Відповідно до пунктів 6.1, 6.3 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами; водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку.

Згідно пункту 7.1 Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567.

Пунктом 7.2 Положення № 340 визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо застосування пунктів 6.1, 6.3 Положення № 340, Верховний Суд у постанові від 19.03.2020 по справі № 823/1199/17 сформулював правовий висновок, відповідно до якого водії, які здійснюють перевезення на маршруті протяжністю понад 50 км, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. У разі, якщо ТЗ не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія

Аналізуючи положення вказаних норм, суд приходить до висновку, що під час перевірки водій зобов`язаний надати особам, які проводять перевірку, протокол перевірки та адаптації тахографу, а у випадку, якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, індивідуальну контрольну книжку водія. Відсутність (не пред`явлення) вказаних документів, на час проведення перевірки, є підставою для застосування адміністративно господарського штрафу.

Обґрунтовуючи свою позицію щодо неправомірності прийняття оскаржуваної постанови, позивач наголошував на тому, що за відсутності обладнаного тахографа, водії транспортного засобу ведуть індивідуальні контрольні книжки водія, які передбачені Положенням № 340, однак остання не була взята до уваги при проведенні перевірки.

Такі доводи позивача суд відхиляє як необґрунтовані та зазначає, що під час перевірки водій зобов`язаний надати особам, які проводять перевірку, протокол перевірки та адаптації тахографу, а у випадку, якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, індивідуальну контрольну книжку водія. Відсутність (не пред`явлення) вказаних документів, на час проведення перевірки, є підставою для застосування адміністративно господарського штрафу.

З матеріалів справи встановлено, що 28.03.2023 відповідачем було прийнято оспорювану постанову на підставі акту № 350756 від 15.02.2023, з якого вбачається, що під час перевірки транспортного засобу марки Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_1 виявлено порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону № 2344-ІІІ, зокрема, надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів передбачених статтею 39 цього Закону, а сам : неоформлення протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Суд наголошує, що нормами чинного законодавства передбачено виключний випадок, коли водій веде індивідуальну контрольну книгу водія, у разі, якщо транспортний засіб не обладнано тахографом.

В акті № 350756 від 15.02.2023 водій особисто зазначив, що веде індивідуальну контрольну книжку водія. При цьому, запису про наявність індивідуальної контрольної книжки водія на момент проведення перевірки та її неврахування посадовими особами Укртрансбезпеки під час перевірки, водієм у вказаному акті не зроблено.

Позивач для підтвердження своїх доводів надав суду індивідуальну контрольну книжку водія, проте таку не було пред`явлено перевіряючим особам під час перевірки, також не було надано до заперечень на акт перевірки.

В свою чергу, доводи позивача про наявність у водія індивідуальної контрольної книжки саме під час перевірки не підтверджені жодними доказами.

Надання вказаної індивідуальної контрольної книжки суду не доводить наявності такої книжки на момент перевірки та не спростовує правомірності накладеного на позивача адміністративно-господарського штрафу.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.03.2020 у справі № 826/2239/16.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність у водія індивідуальної контрольної книжки водія під час перевірки, оскільки в акті перевірки не зазначено, що така книжка надавалась для перевірки і водій, ознайомлюючись з актом, цього факту не заперечив.

Отже, матеріалами справи підтверджено здійснення транспортним засобом позивача пасажирських перевезень без оформлення необхідних документів, які передбачені законодавством, що є складом правопорушення, за яке абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що відповідач повинен доводити правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності. Водночас, позивач не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Тобто, обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілений в залежності від вимог та заперечень.

У даному випадку обов`язок доказування правомірності спірних рішень належить відповідачу, в той час як позивач зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами спростування обставин, які стали підставою для прийняття контролюючим органом таких рішень, а також підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Згідно статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

З огляду на встановлені обставини, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 347847 від 28 березня 2023 року відповідає наведеним у частині другій статті 2 КАС України критеріям, тому суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 347847 від 28 березня 2023 року - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 12 липня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, буд.14,м. Київ,03135, ЄДРПОУ/РНОКПП 39816845)

Суддя Ольга ПОЛІЩУК