Справа № 260/2574/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/2574/22 пров. № А/857/7347/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

за участі секретаря судового засідання Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тячівського управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року (суддя Іванчулинець Д.В., м. Ужгород, повний текст рішення складено 03 квітня 2023 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тячівського управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у липні 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Тячівського управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації (далі - Тячівське УСЗН Тячівської РДА), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Тячівського УСЗН Тячівської РДА від 18.08.2021, щодо припинення (зняття з оплати) виплати компенсації ОСОБА_1 , який постійно надає соціальні послуги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю першої А групи з дитинства (по зору), без терміну переогляду; зобов`язати Тячівське УСЗН Тячівської РДА, поновити ОСОБА_1 виплату компенсації як фізичній особі, яка постійно надає соціальні послуги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю першої А групи з дитинства (по зору), без терміну переогляду з 01.06.2021.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач з 23.11.2018 перебуває на обліку в Тячівському УСЗН Тячівської РДА, як одержувач компенсаційної виплати по догляду за особою з інвалідністю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка 16.09.2014 рішенням Обласного МСЕК визнана особою з інвалідністю третьої групи з дитинства (по зору) терміном на два роки, 19.09.2016рішенням Обласного МСЕК визнана особою з інвалідністю третьої групи з дитинства (по зору), терміном на два роки, 27.09.2018 рішенням Обласного МСЕК визнана особою з інвалідністю першої Б групи з дитинства (по зору), терміном на два роки, 20.02.2020рішенням Обласного МСЕК визнана особою з інвалідністю першої А групи з дитинства (по зору), без терміну переогляду. З червня 2021 року позивач не отримує вищевказаної компенсації. Після численних адвокатських запитів, останні з`ясували, що позивач з`ясував, що рішенням Тячівського управління соціального захисту населення від 18.08.2021позивач знятий з оплати компенсації з 01.06.2021. Підстава зняття - не зазначена. Вважає таке рішення відповідача протиправним.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким залишити позовну заяву без задоволення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що Тячівське УСЗН Тячівської РДА вжило всі можливі заходи в межах повноважень для встановлення місця проживання ОСОБА_1 та з`ясування причини неналежного виконання обов`язків з догляду за ОСОБА_2 , але інформація не була отримана з незалежних від нього причин. Вважає, що поновлення виплати компенсації з догляду позивачу за період з 01.06.2021 по даний час призведе до безпідставної сплати страхових внесків за період, впродовж якого ОСОБА_1 не виконував своїх обов`язків з догляду. Крім цього зазначає, що оскаржуваним рішенням порушується право ОСОБА_2 на отримання якісної послуги з догляду вдома.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, щоз 23 жовтня 2018 року, позивач перебуває на обліку в Тячівському УСЗН Тячівської РДА, як одержувач компенсаційної виплати по догляду за особою з інвалідністю, а саме: громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 16 вересня 2014 року рішенням Обласного МСЕК визнана особою з інвалідністю третьої групи з дитинства (по зору) терміном на два роки.

19 вересня 2016 року рішенням Обласного МСЕК визнана особою з інвалідністю третьої групи з дитинства (по зору), терміном на два роки.

27 вересня 2018 року рішенням Обласного МСЕК визнана особою з інвалідністю першої Б групи з дитинства (по зору), терміном на два роки.

20 лютого 2020 року рішенням Обласного МСЕК визнана особою з інвалідністю першої А групи з дитинства (по зору), без терміну переогляду.

Як стверджує позивач у позовній заяві, в червні 2021 року, компенсаційної виплати по догляду за ОСОБА_2 , позивач не отримав.

Позивач маючи на меті з`ясування причин з яких він не отримує належної йому компенсаційної виплати по догляду за ОСОБА_2 , звернувся до відділу соціального захисту населення, однак належної відповіді по якій саме причині компенсація не виплачена, йому не надали.

21 червня 2021 року, ОСОБА_2 звернулася на гарячу лінію Національної соціальної сервісної служби України із скаргою на незаконні дії Заступника начальника Тячівського управління соціального захисту населення - начальника Дубівського відділу соціального захисту населення Мостіпаку В.О., щодо припинення виплати компенсації особі, яка здійснює за нею догляд.

10 липня 2021 року, ОСОБА_2 одержала відповідь від Національної соціальної сервісної служби України, в якій Нацсоцслужба просила Департамент соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації разом із місцевим органом соціального захисту населення терміново перевірити викладені факти у зверненні, вирішити питання надання допомоги на догляд та після з`ясування всіх обставин надати заявниці ґрунтовні роз`яснення із урахуванням норм чинного законодавства. У разі виявлення порушень - невідкладно вжити заходів реагування для їх врегулювання.

Однак, жодних відповідних дій по скарзі ОСОБА_2 , ні Департаментом соціального захисту населення Закарпатської ОДА, а ні місцевим органом соціального захисту, вжито не було.

19 жовтня 2021 року позивачу Тячівським УСЗН Тячівської РДА видана довідка за № 744, в якій зазначено, що останній веде догляд за інвалідом 1-ї групи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23 жовтня 2018 року по 31 травня 2021 року. Допомогу припинено в зв`язку із закінченням терміну призначення (а.с.14).

Як вбачається із матеріалів справи , 20 жовтня 2021 року, ОСОБА_2 , звернулася до адвоката Кухта О.В. за наданням їй правничої допомоги у даному питанні. Для зібрання відповідних документів, довідок, інформації, адвокатом було скеровано ряд адвокатських запитів щодо надання інформації чи отримує гр. ОСОБА_1 щомісячну виплату по догляду за громадянкою ОСОБА_2 , а в разі припинення адвокат просила вказати підставу та з якого періоду така припинена. Проте жодної відповіді адвокатом - не отримано.

17 червня 2022 року, через поштове відділення, із Тячівського управління соціального захисту населення, адвокатом на адвокатський запит від 01 червня 2022 року, отримано два рішення про призначення допомоги ОСОБА_1 від 07 грудня 2020 року та від 18 серпня 2021 року (а.с.21, 22). Рішенням Тячівського управління соціального захисту населення від 18 серпня 2021 року про призначення допомоги, позивач знятий з оплати з 01 червня 2021 року (а.с.22). Підстава зняття - не зазначена.

Позивач вважаючи рішення відповідача від 18 серпня 2021 року протиправним звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач жодного рішення, повідомлення, розпорядження від Тячівського УСЗН про припинення йому виплати чи зняття його з оплати не отримував. Оскільки в оскаржуваному рішенні від 18 серпня 2021 року ОСОБА_1 знятий з оплати з 01 червня 2021 року, то саме з цієї дати він підлягає поновленню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 46 Конституції України проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В положенні статті 48 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Реалізація конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги особам з інвалідністю, здійснюється відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» (далі Закон № 2109-ІІІ).

Право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років (стаття 1 Закону № 2109-ІІІ).

Порядок звернення за призначенням державної соціальної допомоги, строки та виплата регламентується статтями 8,10 Закону № 2109- III, зокрема:

Заява про призначення державної соціальної допомоги подається особою з інвалідністю з дитинства до управління праці та соціального захисту населення за місцем проживання.

Заява про призначення державної соціальної допомоги особі з інвалідністю І чи II групи, яку визнано недієздатною, а також на дитину з інвалідністю подається одним із батьків, усиновителем, опікуном або піклувальником за місцем свого проживання.

До заяви про призначення державної соціальної допомоги повинні бути додані документи про вік особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю, а також довідка медико-соціальної експертизи або медичний висновок, видані у встановленому порядку. Інформація про місце проживання особи з інвалідністю з дитинства, дитини з інвалідністю, а також батьків, усиновителів, опікуна чи піклувальника, які подали заяву про призначення державної соціальної допомоги, отримується посадовими особами органів праці та соціального захисту населення безоплатно з реєстру територіальної громади відповідно до Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні".

Якщо з заявою звертається опікун або піклувальник, то подається також копія рішення органу опіки і піклування про встановлення опіки чи піклування.

Один із непрацюючих батьків, усиновителів, опікун або піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, додатково подають довідку про те, що вони не працюють, видану за місцем проживання.

Місцева державна адміністрація, яка прийняла заяву про призначення державної соціальної допомоги, видає заявнику розписку про прийом заяви та доданих до неї документів із зазначенням дати прийому заяви.

Днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийому заяви з усіма необхідними документами.

Якщо заява про призначення державної соціальної допомоги надсилається поштою і при цьому подаються також всі необхідні документи, то днем звернення за державною соціальною допомогою вважається дата, вказана в поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У тих випадках, коли до заяви додані не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи повинні бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше 3-х місяців з дня одержання повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням державної соціальної допомоги вважається день прийому або відправлення заяви про призначення такої допомоги.

Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства або на дітей з інвалідністю віком до 18 років призначається місцевою державною адміністрацією.

Заява про призначення державної соціальної допомоги розглядається місцевою державною адміністрацією не пізніше 10 днів після надходження заяви з усіма необхідними документами.

Державна соціальна допомога призначається з дня звернення за її призначенням.

Державна соціальна допомога виплачується державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або батьків, усиновителів, яким призначена допомога на дітей з інвалідністю. Опікуну або піклувальнику державна соціальна допомога виплачується за місцем їх проживання.

Виплата державної соціальної допомоги провадиться щомісячно за поточний місяць у встановлені місцевою державною адміністрацією строки.

Призначена державна соціальна допомога виплачується особі з інвалідністю з дитинства незалежно від одержуваного нею заробітку, стипендії, аліментів або інших доходів. Державна соціальна допомога, яка призначена на дитину з інвалідністю віком до 18 років, виплачується незалежно від одержання на неї інших видів допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2005 року № 261, затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд.

Наказом Мінсоцполітики від 19.09.2006 № 345, затверджена Інструкція щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, в якій вказано наступне:

5.2. Рішення про припинення чи поновлення виплати соціальної допомоги оформлюється протоколом та затверджується підписом начальника Управління або іншої особи, якій надано таке право, датою та скріплюється печаткою (за наявності) Управління на протоколі.

Пунктом 5.4. наведеної Інструкції передбачено, що повідомлення про припинення (або поновлення) надання соціальної допомоги надсилається отримувачу не пізніше 5 днів після прийняття такого рішення.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 жодного рішення, повідомлення, розпорядження від Тячівського УСЗН про припинення йому виплати чи зняття його з оплати, - не отримував.

Відповідачем доказів направлення позивачу оскаржуваного рішення рекомендованим листом не надано. Більше того, підстава зняття з оплати в оскаржуваному рішенні не зазначена.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з приписами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються позиція відповідача, у зв`язку з чим позов підлягав задоволенню.

Також слід зазначити, оскільки в оскаржуваному рішенні Попович П.П. знятий з оплати з 01 червня 2021 року, то саме з цієї дати він підлягає поновленню.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тячівського управління соціального захисту населення Тячівської районної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року в справі №260/2574/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 13 липня 2023 року