Справа № 280/5572/22
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2023 року м. Дніпросправа № 280/5572/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року (суддя Стрельнікова Н.В.) в справі № 280/5572/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі військова частина НОМЕР_1 НГУ) про визнання протиправними дій щодо невиконання рішення суду від 29 грудня 2021 року по справі № 280/10386/21 та виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2010 року по 28 лютого 2014 року у сумі 25 694,42 грн., за період з 10 серпня 2017 року по 28 лютого 2016 року у сумі 28 196,65 грн. з урахуванням раніше виплачених сум, а з 01 березня 2018 року по 30 червня 2021 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, враховуючи, що підвищення грошового забезпечення не відбулось, у сумі 228 741,13 грн. з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2010 року по 28 лютого 2014 року у сумі 25 694, 42 грн., за період з 10 серпня 2017 року по 28 лютого 2016 року у сумі 28 196,65 грн. з урахуванням раніше виплачених сум, а з 01 березня 2018 року по 30 червня 2021 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, враховуючи, що підвищення грошового забезпечення не відбулось, у сумі 228 741,13 грн. з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року позов задоволено частково, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за періоди з 01 грудня 2010 року по 28 квітня 2014 року та 10 серпня 2017 року по 30 червня 2021 року включно за весь час затримки виплати по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення 17 серпня 2022 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення частково з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалити нове рішення, яким визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиконання рішення суду від 29 грудня 2021 року в справі № 280/10386/21 та виплати не в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2021 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, враховуючи, що підвищення грошового забезпечення не відбулось, у сумі 228 741,13 грн. з урахуванням раніше виплачених сум, зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2021 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, враховуючи, що підвищення грошового забезпечення не відбулось, у сумі 228 741,13 грн. з урахуванням раніше виплачених сум.

Вважає неправильними висновки суду першої інстанції, що відбулось збільшення грошового забезпечення позивача, а тому відсутні підстави для виплати у спірному періоді сталого щомісячного розміру індексації відповідно до абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, оскільки підвищення грошового доходу перевищило розмір індексації, який мав бути виплачений у березні 2018 року, адже суми, враховані судом як складові грошового забезпечення, не мають ознак постійних, тобто за своєю суттю не є складовими грошового забезпечення.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу у внутрішніх військах МВС України та Національної гвардії України МВС України на різних посадах. Під час проходження військової служби позивачу виплачувалось грошове забезпечення, яке відповідно до чинного законодавства України підлягає індексації згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Після звільнення з військової служби та виключення позивача зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення на підставі наказу командира частини НОМЕР_1 від 30 червня 2021 року № 157 позивачу стало відомо, що грошове забезпечення виплачувалось не в повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі №280/10386/21, яке набрало законної сили 29 січня 2022 року, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2010 року по 28 лютого 2014 року, з 10 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січня 2008 року та в період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2021 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

17 серпня 2022 року відповідач за рішенням суду виплатив позивачу індексацію в сумі 44 457,00 грн.

Врахувавши, що збільшення грошового доходу позивача в березні 2018 року склало 15 043,96 грн., суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для виплати позивачу з 01 березня 2018 року по 30 червня 2021 року сталого щомісячного розміру індексації відповідно до приписів абзаців 4,6 пункту 5 Порядку №1078, оскільки підвищення грошового доходу на 15 043,96 грн. перевищило розмір індексації, який мав бути виплачений позивачу в березні 2018 року (4463,15 грн.), тому дійшов висновку про правомірність проведення розрахунку з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 з урахуванням раніше виплачених сум.

Разом з тим, суд першої інстанції, з огляду на наявність факту виплати позивачу сум індексації грошового забезпечення лише 17 серпня 2022 року за періоди 01 грудня 2010 року по 28 квітня 2014 року та 10 серпня 2017 року по 30 червня 2021 року, дійшов висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати (грошового забезпечення), у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення по день фактичної виплати індексації 17 серпня 2022 року.

Позивачем рішення суду першої інстанції оскаржене в частині відмови у задоволенні позову.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає висновок суду першої інстанції, який слугував підставою для відмови у задоволенні позову, обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу, зокрема у складі військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 НГУ наказом від 30 червня 2021 року № 157 з 30 червня 2021 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі №280/10386/21, яке набрало законної сили 29 січня 2022 року, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 НГУ нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2010 року по 28 лютого 2014 року, з 10 серпня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січня 2008 року та в період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2021 року - березень 2018 року з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Відповідачем 17 серпня 2022 року виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення в сумі 44 457,00 грн.

За позицією позивача, з якою не погодився суд першої інстанції, оскільки розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, а навпаки, грошовий дохід зменшився на 255,09 грн., тобто підвищення доходу не відбулось, сума індексації з 01 березня 2018 року по 30 червня 2021 року має бути розрахована з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 та скласти 228 741,13 грн.

Саме це питання є спірним під час апеляційного перегляду справи.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Абзацом 2 частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до частини другої та третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року №1282-XII (далі Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ (у редакції Закону № 911-VIII від 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року (далі - Порядок № 1078).

Пунктом 1-1 Порядку № 1078 у редакції, чинній до 15 грудня 2015 року, передбачено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року № 77, які застосовується з 01 січня 2016 року) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Пунктом 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2015 року) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013, який застосовується з 01 грудня 2015 року) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року № 141, яка набула чинності 15 березня 2018 року) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Як вказано віще, спірним питанням під час апеляційного перегляду справи є виключно питання наявності підстав для індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2021 року.

01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

З урахуванням абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 в період з 01 березня 2018 року по 30 червня 2021 року включно індекс споживчих цін за 1 або 100 є встановленим в березні 2018 року.

Враховуючи офіційні дані, що містяться на сайті Державної служби статистики України щодо індексів споживчих цін, лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% перевищено для військовослужбовців.

Судом першої інстанції правильно зазначено про необхідність встановлення співвідношення розміру підвищення грошового доходу позивача в березні 2018 року (всіх складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру) та суми індексації, що мала скластися в цьому місяці.

Відповідно до особистої картки позивача на грошове забезпечення за 2018 рік грошовий дохід (як сума складових, які не мають разового характеру) становив:

- у лютому 2018 року - 17 407,36 грн., з яких посадовий оклад - 1070,00 грн., оклад за військовим званням - 130,00 грн., надбавка за вислугу років - 360,00 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань - 780,00 грн., премія - 12305,00 грн., таємність - 107,00 грн., компенсація - 2655,36 грн.;

- в березні 2018 року - 32451,32 грн., з яких посадовий оклад - 5220,00 грн., оклад за військовим званням - 1410,00 грн., надбавка за вислугу років - 2652,00 грн., надбавка за виконання особливо важливих завдань - 1856,40 грн., премія - 12305,00 грн. (а не 3993,00 грн. як зазначив позивач), таємність - 522,00 грн., компенсація - 2098,87 грн. та 2655,36 грн. (яку не зазначив позивач), нагородні АТО - 3535, 72 грн.(які не зазначено позивачем).

Тобто, дійсно, збільшення грошового доходу позивача в березні 2018 року склало 15043,96 грн. (32451,32 грн. - 17407,36 грн.).

Разом з тим, сума індексації, яка мала скластися в березні 2018 року, відповідно до положень пунктів 4, 5 Порядку №1078, даних Мінстатистики щодо індексів споживчих цін має становити 4463,15 грн. (1762,00 грн. * 253,3%), а не 4258,75 грн., як зазначив позивач.

З урахуванням того, що підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року на 15 043,96 грн. перевищило розмір індексації, який мав бути виплачений у березні 2018 року (4 463,15 грн.), є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для виплати позивачу з 01 березня 2018 року по 30 червня 2021 року сталого щомісячного розміру індексації відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078.

Фактично доводи апелянта зводяться до того, що судом першої інстанції при розрахунку розміру доходу та індексації помилково враховані виплати, які носять разовий характер та за своєю суттю не є складовими грошового забезпечення.

Суд відхиляє такі доводи позивача з таких підстав.

Як вказано вище, відповідно до частини другої та третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 2 Порядку №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Тобто, до складу грошового забезпечення входять й одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Також судом першої інстанції обґрунтовано звернуто увагу на приписи пункту 168.5 статті 168 Податкового кодексу України, за якими суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

За інформацією особистої картки на грошове забезпечення за 2018 рік позивача компенсація податку на доходи фізичних осіб позивачу нараховувалася, виходячи із суми складових грошового забезпечення, тобто в якості грошового доходу враховане грошове забезпечення в цілому.

Приведені обставини спростовують доводи апелянта та підтверджують правомірність висновку стосовно відсутності підстав для нарахування індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 30 червня 2021 року.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року в справі № 280/5572/22 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року в справі № 280/5572/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 12 липня 2023 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 12 липня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко