Справа № 200/3276/23
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 липня 2023 року Справа №200/3276/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправним та скасування акту службового розслідування, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 , з вимогами:

- визнати протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_2 №200 від 19.02.2023, яким призначено службове розслідування для встановлення причин та умов, що сприяли порушенню військової дисципліни, а також встановлення ступеню вини солдата ОСОБА_1 ;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №200 від 19.02.2023, яким призначено службове розслідування для встановлення причин та умов, що сприяли порушенню військової дисципліни, а також встановлення ступеню вини солдата ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним акт службового розслідування від 01.03.2023 про встановлення причин та умов, які сприяли відсутності на службі солдата ОСОБА_1 , яким встановлено факт самовільного залишення частини;

- скасувати акт службового розслідування від 01.03.2023 про встановлення причин та умов, які сприяли відсутності на службі солдата ОСОБА_1 , яким встановлено факт самовільного залишення частини;

- визнати протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_2 №122 від 01.03.2023 «Про результати проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 »;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 №122 від 01.03.2023 «Про результати проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_2 »;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду на період дії воєнного стану відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та щомісячну премію за лютий 2023 року.

За результатами ознайомлення з даною позовною заявою судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, передбачених ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на таке.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

За приписами ч. 6 ст. 161 КАС України, якими встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Статтею 122 КАС України визначено строки звернення до суду із адміністративним позовом.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.01.2020 у справі №420/2045/19 та від 06.03.2019 у справі № 805/1985/18-а.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 оскаржує наказ №200 від 19.02.2023, яким призначено службове розслідування, акт службового розслідування від 01.03.2023, на підставі якого винесений наказ №122 від 01.03.2023, на підставі якого позивачу не було виплачено додаткову винагороду та щомісячну премію за лютий 2023 року. Однак, позовну заяву подано до суду лише 28.06.2023 згідно відмітки відділення АТ "Укрпошта" на поштовому конверті.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, у якій зазначив наступне. ОСОБА_1 звільнений у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 діб з 28.03.2023 по 26.04.2023, що підтверджується відпускним квитком військової частини № НОМЕР_4 від 27.03.2023. Позивач не міг отримати інформації щодо підстав позбавлення його премії та додаткової винагороди, що є предметом спору у даній справі. Жодних документів чи наказів чи їх копій позивач з моменту винесення спірних наказів, тобто з 19.02.2023 по 15.06.2023 не отримував. Лише листом військової частини НОМЕР_2 від 30.05.2023 за №7270/2525 позивач отримав матеріали службового розслідування та спірні накази, які у стали предметом позбавлення премії та додаткової винагороди позивача, та оскаржуються наразі позивачем. Зазначає, що позивач взагалі не був обізнаний про факт проведення службового розслідування. Про його проведення позивачу стало відомо лише після отримання листа військової частини від 30.05.2023. Вважає, що необхідно відраховувати початок перебігу позовної давності саме з цієї дати. Також зазначає, що тривалість лікування, а також не надання інформації відповідачем про проведення службового розслідування, зумовило фактичну неможливість звернутись до суду за оскарженням спірних наказів та акту службового розслідування.

Однак, вказані причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом не можуть бути визнані поважними, виходячи з такого.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини.

Законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс встановлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом особи на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.

З огляду на вищевикладене, поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №340/1225/20.

Отже, поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Разом з тим, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними в конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві причин, підтверджених відповідними засобами доказування, та доданих до неї матеріалів.

У кожному конкретному випадку суд досліджує обставини, зазначені позивачем, у їх сукупності із наданими доказами на підтвердження.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 06.03.2019 (справа №805/1985/18-а), від 04.09.2019 (справа №826/14779/15).

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку, позивач посилається на те, що перебував у відпустці за станом здоров`я терміном з 28.03.2023 по 26.04.2023, та тривалість лікування унеможливлювало звернення до відповідача.

Натомість, наведені обставини не можна вважати поважними та такими, що перешкоджали б позивачу своєчасному зверненню до суду за захистом свого порушеного права.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звернувся до відповідача щодо отримання документів до закінчення відпустки за станом здоров`я 25.04.2023. При цьому позивачем не зазначено яким чином перебування у відпустці за станом здоров`я перешкоджало звернутись до відповідача з заявою про отримання документів до 25.04.2023.

Стосовно доводів позивача щодо обізнаності про факт проведення службового розслідування лише після отримання листа військової частини від 30.05.2023, суд зазначає, що грошове забезпечення є щомісячним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання позивачем листа від військової частини у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість/ своєчасність нарахування розміру грошового забезпечення.

Крім того, як вбачається зі акту службового розслідування письмові пояснення позивач надавати відмовився, що свідчить про обізнаність позивача про проведення службового розслідування.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з адміністративним позовом.

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд звертає увагу, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, а саме, не залежать від волевиявлення особи, яка звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про поновлення строку звернення до суду не містить належних доказів на підтвердження тієї обставини, що мали місце непереборні обставини, перешкоди чи труднощі, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду, позивачем не доведено пропуск звернення до суду з поважних причин, тому така заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим ст.ст. 160, 161 КАС України, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне дану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків, про що суд повідомляє позивача.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправним та скасування акту службового розслідування, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу у десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки поданого адміністративного позову шляхом надання: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження щодо існування дійсних, істотних обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачеві звернутися до суду із означеною позовною заявою.

Роз`яснити особі, яка звернулася з позовною заявою, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, така позовна заява повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Загацька