Справа № 140/5500/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року ЛуцькСправа № 140/5500/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В. І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» (далі ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС», товариство, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі митний орган, відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000040/2 від 09.02.2023, № UA205140/2023/000045/2 від 10.02.2023, UA205140/2023/000050/2 від 14.02.2023; присудити на користь ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2969,48 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач через уповноваженого декларанта ПП «РЕСПЕКТ БРОК» подав до Волинської митниці митні декларації (далі МД) № 23UA30U6, № 23UA07U8, № 23UA42U0 згідно з якими було заявлено до митного оформлення товар:

- товар № 1 «Хек морожений тушка (Merluccius Productus) розмір 300-600 гр. не солений, без харчових добавок, приправ та інших інгрідієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, без консервантів 19810,00 кг.»;

- товар № 2 «Хек морожений тушка (Merluccius Productus) розмір 300-600 , не солений, без харчових добавок, приправ та інших інгрідієнтів, без консервантів, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, вагою 5390, кг.»

- товар № 3 «Хек морожений тушка (Merluccius Hubbsi) hjpvsh 200-300 гр., не солоней, без харчових добавок, приправ та інших інгрідієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, без консервантів 4229,00 кг.»

Декларантом були заявлені та надані до митного оформлення документи, на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.

Проте, Волинська митниця винесла рішення про коригування митної вартості товару № UA205140/2023/000040/2 від 09.02.2023, № UA205140/2023/000045/2 від 10.02.2023, UA205140/2023/000050/2 від 14.02.2023 .

У графі № 33 вказаних рішень зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана за основним методом, адже подані документи містять ряд розбіжностей.

Позивач не погоджується з усіма сумнівами та твердженнями митного органу, викладеними у графі № 33 оскаржуваних рішень, та вважає, що відповідач не врахував належним чином фактичні обставини справи та усі подані документи, прийнявши протиправні рішення про коригування митної вартості товарів.

Позивач стверджує, що при визначенні митної вартості ввезеного товару ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» було дотримано усі встановлені митним законодавством вимоги, тому будь-які сумніви щодо неправильно визначеної та непідтвердженої митної вартості імпортованих товарів виключаються. Митний орган безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів за методом, обраним декларантом, а надані до митного оформлення документи є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості усього товару. Оскаржувані рішення прийняті з порушеннями вимог частин п`ятої, шостої статті 55 Митного кодексу України, оскільки не були проведені письмові консультації з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, а також з порушеннями вимог пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містять наявної в митного органу інформації, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у них відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митницею, та фактів, які вплинули на таке коригування, з огляду на що оскаржувані рішення підлягають скасуванню.

В поданому до суду 09.05.2023 через систему «Електронний суд» відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з таких підстав.

Під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару за МД № 23UA30U6, № 23UA07U8, № 23UA42U0 не може бути визнана у зв`язку з тим, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та вони містять розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість, та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

Так, в наданих до митного оформлення документах виявлено розбіжності:

1) по МД 23UA30U6:

- числове значення, зазначене в експортній декларації № 23LTLC0100EK0541B0 від 05.02.2023 - 17545,53 євро не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 01.02.2023 № FV2023/02/00107 - 24192 доларів США;

- в рахунку фактурі від 01.02.2023 № FV2023/02/00107 зазначена інформація щодо оплати, однак платіжних документів не надано;

- згідно п. 6 контракту № 07112022 від 07.11.2022 умови оплати вказуються в проформах- інвойсах, однак вони не подані до митного оформлення;

- прайс-лист від 25.01.2023 містить інформацію від відправника, інформацію від виробника товару декларантом не надано;

2) по МД 23UA07U8:

- числове значення, зазначене в декларації країни відправлення № 23LTLC0100EK057255 від 06.02.2023 4773,87євро не відповідає ціні товару, зазначеній в додатку до рахунку-фактури від 01.02.2023 № FV2023/02/00107 - 5174,40дол. США;

- в рахунку фактурі від 01.02.2023 № FV2023/02/00107 зазначена інформація щодо оплати, однак платіжних документів не надано, в додатку до фактури відсутні відомості про умови оплати, умови поставки, відсутні підписи сторін;

- згідно п. 6 контракту № 07112022 від 07.11.2022 умови оплати вказуються в

проформах- інвойсах, однак вони не подані до митного оформлення;

- прайс-лист від 25.01.2023 містить інформацію від відправника, інформацію від виробника товару декларантом не надано;

3) по МД 23UA42U0:

- числове значення, зазначене в декларації країни відправлення № 23LTLC0100EK058BB8 від 07.02.2023 5540.35 євро не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 08.08.2022 № FV2022/08/00517 35224,97 євро та в додатку до фактури - Специфікації №2 від 08.08.2022 6005,18 дол.США;

- рахунок фактура від 08.08.2022 № FV2022/08/00517 видана 08.08.2022, тобто раніше, ніж укладений зовнішньоекономічний контракт № 07112022 - 07.11.2022;

- згідно п 6 контракту № 07112022 від 07.11.2022 оплата здійснюється на умовах, вказаних в інвойсах і може включати передоплату, оплату по факту та/або з відстрочкою платежу, однак в рахунку фактурі від 08.08.2022 № FV2022/08/00517 та в додатку до фактури-Специфікації №2 від 08.08.2022 відсутня інформація щодо оплати;

- прайс-лист від 08.08.2022 містить інформацію від відправника, інформацію від виробника товару декларантом не надано. Також даний прайс-лист виданий 08.08.2022, тобто раніше, ніж укладений зовнішньоекономічний контракт - 07.11.2022.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту у всіх випадках надіслано повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості, проте, декларант щодо митного оформлення товару, який ввозиться на митну територію України за МД 23UA42U0 надав лист № №14/02-2023-01 від 14.02.2023 ТОВ "ФУДЛАЙФ ПЛЮС" щодо поданих до митного оформлення документів; конвертацію валют станом на 08.02.2023, однак не надано числовий розрахунок, який би дав можливість пересвідчитись в достовірності наданої інформації.

При цьому декларант інших додаткових документів для підтвердження митної вартості не надав, про що повідомив листами від 09.02.2023 (щодо МД 23UA30U6), від 10.02.2022 (щодо МД 23UA07U8), від 14.02.2023 (щодо МД 23UA42U0).

У зв`язку з ненаданням інших документів для підтвердження митної вартості імпортованих товарів, за результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару, Волинською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийняті рішення про коригування митної вартості товарів. Рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме на товар, який імпортується позивачем за МД 23UA30U6 та 23UA07U8 визначено на рівні 1,92 дол. США/кг. за МД № UA205140/2023/7175 від 30.01.2023; на товар, який імпортується позивачем за МД 23UA42U0 - визначено на рівні 2,10 дол. США/кг. за МД № UA205140/2023/002446 від 12.01.2023.

Уважає, що прийняті рішення про коригування митної вартості від 09.02.2023 року №UA205140/2023/000040/2, від 10.02.2023 року №UA205140/2023/000045/2 та від 14.02.2023 року №UA205140/2023/000050/2 такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому законними та обґрунтованими, з огляду на що просить у задоволенні позову відмовити.

Разом з тим, представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечує щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці витрат на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн., посилаючись на неспівмірність таких витрат наданим послугам (арк. спр. 104 - 115).

Інших заяв по суті справи чи клопотань на адресу суду від учасників справи не надходило.

Після усунення недоліків позовної заяви на виконання ували від 05.04.2023 (арк. спр. 73), ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 99).

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Між компанією POL-EХPORT (продавець) та ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» (покупець) 29.09.2021 укладено контракт №29882021, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує товар в асортименті, вказаному в інвойсі, який є невіжємною частиною контракту. Товар поставляється партіями на умовах, узгодженими сторонами контракту та інвойсах згідно з правилами Інкотермс 2010. У разі, якщо в інвойсах не погоджено умови постачання, товар може постачатися на умовах FCA, EXW або CPW чи СІP. Ціна на товар включає вартість упаковки, маркування, страхування та навантаження товару на транспортний засіб (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW). Сторони в інвойсі вказують найменування, загальну кількість товару, що поставляється, а також його вартість. Весь вказаний в інвойсі товар постачається партіями. При узгодженні кожної партії товару, ціна на товар може змінюватися залежно від обсягу і кон`юктури ринку на цей вид продукції. Ціна за одиницю товару не прив`язана до попередніх узгоджених поставок та варіюється в діапазоні, зазначеному в інвойсі. Ціна на товар встановлюється у доларах США та ЄВРО. Загальну суму контракту становить сума всіх інвойсів, підписаних під час дії цього контракту. Фактичну кількість поставленої партії товару продавець відображає в інвойсі. Постачання товару здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту передоплати, якщо оплата здійснюється шляхом внесення передоплати, або протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами інвойсу, якщо оплата здійснюється з відстроченням платежу. Оплата товару здійснюється на умовах, обумовлених в інвойсах і може включати: передоплату, оплату за фактом поставки та/або оплату з відстроченням платежу. Контракт діє з моменту його підписання сторонами до 31.12.2023 (арк. спр. 86 - 87).

Між компанією POL-EХPORT (продавець) та ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» (покупець) 07.11.2022 укладено контракт №07112022, умови якого ідентичні контракту від 29.09.2021 №29882021 (арк. спр. 88 - 89).

ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» через уповноваженого декларанта митному органу подано МД 23UA30U6, за якою задекларовано ввезення на митну територію України товар: «Хек морожений тушка (Merluccius Productus) розмір 300-600 гр. не солений, без харчових добавок, приправ та інших інгрідієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, без консервантів 19810,00 кг….» (арк. спр. 23, 123).

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до МД 23UA30U6 були подані такі документи:

- зовнішньоекономічний контракт №07112022 від 07 листопада 2022 року (86 87, 124 - 126);

- рахунок-фактуру (інвойс) №FV2023/02/00107 від 01.02.2023 на кількість товару 25200, кг. на загальну суму 24192,00 дол. США (арк. спр. 127);

- додаток до інвойсу №FV2023/02/00107, в якому вказано партію товару 19810,00 кг. на суму 19017,60 дол. США (арк. спр. 128);

- прас-лист продавця товару з посиланням на ціну товару (тихоокеанський хек 300 600 г.) 0,96 дол. США/кг. (арк. спр. 95 на звороті, 127 на звороті);

- експортна декларація № 23LTLC0100EK0541B0 від 05.02.2023 з указанням ціни товару вагою 19810,00 кг. 17545,53 Євро (128 на звороті);

- автотранспортна накладна № 0136520 (арк. спр. 129);

- сертифікат якості від 12.01.2023 (арк. спр. 129 на звороті);

- ветеринарний сертифікат від 18.11.2023 (арк. спр. 130);

- лист компанії POL-EХPORT від 07.02.2023 до митних органів України, яким повідомлено, що номер договору в інвойсі FV2023/02/00107 з ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» - 07112022 від 07.11.2022 (арк. спр. 133).

У зв`язку із наявністю розбіжностей у поданих декларантом документах та відповідно до частин другої-третьої статті 53 МК України декларанту була надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації, 2) договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається, 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, 4) прас листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб від виробника товару; 5) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, платіжні документи (арк. спр. 134).

Листом від 09.02.2023 № 09.02-2023, у відповідь на вимогу щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» повідомило митний орган про подання вичерпного переліку документів на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару. Крім того, позивач вказав, що митний орган не довів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару, основні документи містили усі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в МД (арк. спр. 135 - 136).

З рішення Волинської митниці № UA205140/2023/000040/2 від 09.02.2023 про коригування митної вартості товарів за МД 23UA30U6, вбачається, що митна вартість товару не може бути визнана, у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності, зокрема:

- числове значення, зазначене в експортній декларації № 23LTLC0100EK0541B0 від 05.02.2023 - 17545,53 євро не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 01.02.2023 № FV2023/02/00107 - 24192 доларів США;

- в рахунку фактурі від 01.02.2023 № FV2023/02/00107 зазначена інформація щодо оплати, однак платіжних документів не надано;

- згідно п. 6 контракту № 07112022 від 07.11.2022 умови оплати вказуються в проформах- інвойсах, однак вони не подані до митного оформлення;

- прайс-лист від 25.01.2023 містить інформацію від відправника, інформацію від виробника товару декларантом не надано.

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 КМ України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу за митною декларацією від 30.01.2023 № UA205140/2023/7175 на рівні 1,92 дол.США/кг. (арк. спр. 126).

ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» через уповноваженого декларанта митному органу подано МД 23UA07U8, за якою задекларовано ввезення на митну територію України товар: «Хек морожений тушка (Merluccius Productus) розмір 300-600 гр. не солений, без харчових добавок, приправ та інших інгрідієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, без консервантів 5390,00 кг….» (арк. спр. 149).

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до МД 23UA07U8 були подані такі документи:

- зовнішньоекономічний контракт №07112022 від 07 листопада 2022 року (86 87, 124 - 126);

- рахунок-фактуру (інвойс) №FV2023/02/00107 від 01.02.2023 на кількість товару 25200, кг. на загальну суму 24192,00 дол. США (арк. спр. 156);

- додаток до інвойсу №FV2023/02/00107, в якому вказано партію товару 5390,00 кг. на суму 5174,60 дол. США (арк. спр. 156 на звороті);

- прас-лист продавця товару з посиланням на ціну товару (тихоокеанський хек 300 600 г.) 0,96 дол. США/кг. (арк. спр. 95 на звороті, 157);

- експортна декларація № 23LTLC0100EK057255 від 06.02.2023 з указанням ціни товару вагою 5390,00 кг. 4773,87 Євро (157 на звороті);

- автотранспортна накладна від 06.02.2022 (арк. спр. 158);

- сертифікат якості від 12.01.2023 (арк. спр. 158 на звороті);

- ветеринарний сертифікат від 18.11.2023 (арк. спр. 160);

- лист компанії POL-EХPORT від 07.02.2023 до митних органів України, яким повідомлено, що номер договору в інвойсі FV2023/02/00107 з ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» - 07112022 від 07.11.2022 (арк. спр. 133).

У зв`язку із наявністю розбіжностей у поданих декларантом документах та відповідно до частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту була надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: 1) договір з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором, 3) виписку з бухгалтерської документації, 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару, 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, 6) банківські платіжні документи (арк. спр. 164).

Листом від 09.02.2023 № 09.02-2023, у відповідь на вимогу щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» повідомило митний орган про подання вичерпного переліку документів на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару. Крім того, позивач вказав, що митний орган не довів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару, основні документи містили усі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в МД. (арк. спр. 165 - 166).

До листа декларантом додано відомості про конвертацію валют (євро/долар) (арк. спр. 161 - 163).

З рішення Волинської митниці № UA205140/2023/000045/2 від 10.02.2023 про коригування митної вартості товарів за МД 23UA07U8, вбачається, що митна вартість товару не може бути визнана, у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності, зокрема:

- числове значення, зазначене в декларації країни відправлення № 23LTLC0100EK057255 від 06.02.2023 4773,87євро не відповідає ціні товару, зазначеній в додатку до рахунку-фактури від 01.02.2023 № FV2023/02/00107 - 5174,40дол. США;

- в рахунку фактурі від 01.02.2023 № FV2023/02/00107 зазначена інформація щодо оплати, однак платіжних документів не надано, в додатку до фактури відсутні відомості про умови оплати, умови поставки, відсутні підписи сторін;

- згідно п. 6 контракту № 07112022 від 07.11.2022 умови оплати вказуються в проформах- інвойсах, однак вони не подані до митного оформлення;

- прайс-лист від 25.01.2023 містить інформацію від відправника, інформацію від виробника товару декларантом не надано.

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 КМ України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу за митною декларацією від 30.01.2023 № UA205140/2023/7175 на рівні 1,92 дол.США/кг. (арк. спр. 147).

ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» через уповноваженого декларанта митному органу подано МД 23UA42U0, за якою задекларовано ввезення на митну територію України товар: «Хек морожений тушка (Merluccius Productus) розмір 200-300 гр. не солений, без харчових добавок, приправ та інших інгрідієнтів, без складових сумішей, тепловій та кулінарній обробці не піддавався, без консервантів 4229,00 кг….» (арк. спр. 176).

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до МД 23UA42U0 були подані такі документи:

- зовнішньоекономічний контракт №07112022 від 07.11.2022 року (86 87, 124 - 126);

- рахунок-фактуру (інвойс) №FV2022/08/00517 від 08.08.2023 на кількість товару (тушка хека 2000 - 300) 10366,00 кг. на загальну суму 14719,72 Євро (арк. спр. 183);

- специфікацію № 2 до інвойсу FV2022/08/00517, в якому вказано партію товару 4229,00 кг. на суму 6005,18 дол. США (арк. спр. 188);

- прас-лист продавця товару з посиланням на ціну товару (тихоокеанський хек 200 300 г.) 1,42 євро/кг. (арк. спр. 96 на звороті, 184);

- експортна декларація № 23LTLC0100EK058ВВ8 від 07.02.2023 з указанням ціни товару вагою 4229,00 кг. 5540,35 Євро (арк. спт. 185);

- автотранспортна накладна від 07.02.2022 (арк. спр. 184 на звороті);

- сертифікат якості від 06.08.2022 (арк. спр. 90 на звороті 91, 183 на звороті);

У зв`язку із наявністю розбіжностей у поданих декларантом документах та відповідно до частин другої, третьої статті 53 МК України декларанту була надіслана вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: 1) договір з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором, 3) виписку з бухгалтерської документації, 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару, 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, 6) банківські платіжні документи (арк. спр. 189 на звороті).

Листом від 14.02.2023 № 14/02-2023-01, у відповідь на вимогу щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» повідомило митний орган про подання вичерпного переліку документів на підтвердження заявленої митної вартості ввезеного товару. Крім того, позивач вказав, що митний орган не довів обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару, основні документи містили усі необхідні числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в МД. (арк. спр. 58 - 59).

До листа декларантом додано відомості про конвертацію валют (євро/долар) (арк. спр. 59 на звороті) та лист компанії-експортера щодо умов оплати (арк. спр. 133).

З рішення Волинської митниці № UA205140/2023/000050/2 від 14.02.2023 про коригування митної вартості товарів за МД 23UA42U0 вбачається, що митна вартість товару не може бути визнана, у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості не містять усіх даних, для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності, зокрема:

- числове значення, зазначене в декларації країни відправлення № 23LTLC0100EK058BB8 від 07.02.2023 5540.35 євро не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 08.08.2022 № FV2022/08/00517 35224,97 євро та в додатку до фактури - Специфікації №2 від 08.08.2022 6005,18 дол.США;

- рахунок-фактура від 08.08.2022 № FV2022/08/00517 видана 08.08.2022, тобто раніше, ніж укладений зовнішньоекономічний контракт № 07112022 - 07.11.2022;

- згідно п 6 контракту № 07112022 від 07.11.2022 оплата здійснюється на умовах, вказаних в інвойсах і може включати передоплату, оплату по факту та/або з відстрочкою платежу, однак в рахунку фактурі від 08.08.2022 № FV2022/08/00517 та в додатку до фактури-Специфікації №2 від 08.08.2022 відсутня інформація щодо оплати;

- прайс-лист від 08.08.2022 містить інформацію від відправника, інформацію від виробника товару декларантом не надано. Також даний прайс-лист виданий 08.08.2022, тобто раніше, ніж укладений зовнішньоекономічний контракт - 07.11.2022;

- декларант надав додаткові документи: конвертацію валют станом на 08.02.2023, однак не надано числовий розрахунок, який би дав можливість пересвідчитись в достовірності наданої інформації.

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 59 КМ України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу за митною декларацією від 12.01.2023 № UA205140/2023/002446 на рівні 2,10 дол.США/кг. (арк. спр. 174).

ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС», не погоджуючись з рішеннями Волинської митниці про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000040/2 від 09.02.2023, № UA205140/2023/000045/2 від 10.02.2023, UA205140/2023/000050/2 від 14.02.2023 звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі МК України) та іншими законами України.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої-другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема: контракт № 07112022 від 07.11.2022, рахунок-фактуру № FV2023/02/00107 від 01.02.2023 та додатки до нього (щодо окремих партій товару), лист продавця товару про умови оплати (відстрочка платежу після поставки), рахунок-фактуру від 08.08.2022 № FV2022/08/00517 та специфікацію № 2 до нього (щодо окремої партії товару).

Суд уважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні ознаки підробки або розбіжності щодо вартості товару, та документи містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

На думку суду, в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа № 540/2605/18), від 06.05.2020 (справа № 140/1713/19), від 21.10.2021 (справа № 420/4820/19), які враховуються содом при вирішенні даного спору в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства.

В оскаржуваних рішеннях відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у цих рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

При цьому, суд враховує, що у зазначених вище митних оформленнях згідно з митними деклараціями 23UA30U6, 23UA07U8 та 23UA42U0 постачання товарів здійснювалося на виконання контракту від 07.11.2022 № 07112022, укладеного між компанією POL-EXPORT та ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС», за умовами якого:

- продавець продає, а покупець купує товар в асортименті, вказаному в інвойсі, який є невід`ємною частиною контракту, товар постачається партіями на умовах, узгоджених сторонами в даному контракті та проформах-інвойсах згідно із правилами Інкотермс 2010;

- ціна на товар включає в себе вартість упаковки, маркування, страхування та завантаження товару на транспортний засіб (якщо поставка здійснюється на умовах FCA або EXW правил Інкотермс 2010), сторони в інвойсі вказують найменування, загальну кількість товару, а також його вартість;

- вантажовідправником може бути третя сторона;

- оплата товару здійснюється на умовах, вказаних в проформах-інвойсах, та може включати в себе: передоплату, оплату по факту поставки та/або оплату з відстрочкою платежу.

В рахунках-фактурах (інвойсах) № FV2023/02/00107 від 01.02.2023 та № FV2022/08/00517 від 08.08.2022 були визначені умови поставки товарів згідно з Правилами Інкотермс CPT UA Луцьк (CPT LUTSK); аналогічні умови поставок відображені у графах 20 митних декларацій 23UA30U6, 23UA07U8 та 23UA42U0. Суд погоджується із доводами позивача про те, що оскільки доставка товару на умовах CPT Луцьк передбачає доставку продавцем товару за свій рахунок перевізнику або іншій особі та продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення, тому до митного оформлення позивач не повинен був подавати документи, що підтверджують вартість транспортування чи страхування.

Крім того, в оскаржуваних рішеннях вказано, що числове значення вартості товару в деклараціях країни відправлення відрізняється від числового значення, вказаного рахунках-фактурах.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що у поданих до митного оформлення експортних МД зазначена саме статистична вартість товару, яка відрізняється від вартості, зазначеної в інвойсі. Крім того, зміна валютного курсу може зумовлювати різницю у вартості товару, вказаної в експортній декларації та в інвойсі, проте така різниця не може свідчити про заниження митної вартості декларантом під час митного оформлення товарів.

Поряд з цим суд вважає за необхідне зауважити, що експортна декларація країни відправлення підтверджує факт походження товару, а його ціна, за якою товар ввозиться на митну територію України, в даному випадку, відображується у відповідних рахунках-фактурах, як того вимагають умови контракту № 07112022 від 07.11.2022.

Суд критично ставиться до посилання митного органу у своєму рішенні № UA205140/2023/000040/2 від 09.02.2023 та № UA205140/2023/000045/2 від 10.02.2023 на неподання платіжних документів, оскільки позивач до митного оформлення товару за МД 23UA30U6 та 23UA07U8 надав лист продавця товару про відстрочку платежу після поставки, що узгоджується з умовами контракту № 07112022 від 07.11.2022.

Відсутність підписів сторін у інвойсі не може свідчити про неправильне визначення числових значень ціни товару, оскільки такий документ надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їхню кількість та суму коштів, яку покупець має за них сплатити. В даному випадку сторони контракту узгодили ціну товару та умови його оплати з відстрочкою платежу.

Відсутність інформації у додатках (специфікаціях) до рахунків-фактур щодо умов оплати та поставки, та ненадання проформ-інвойсів, у яких повинні бути вказані умови оплати, як на це посилається митний орган у рішеннях № UA205140/2023/000045/2 від 10.02.2023 та UA205140/2023/000050/2 від 14.02.2023 не заслуговує на увагу, оскільки така інформація наявна у інших документах, наданих для митного оформлення товару, зокрема у самих інвойсах щодо умов поставки (СРТ) та листі експортера щодо умов оплати (відстрочка платежу). Крім того, такі мотиви оскаржуваних рішень не можуть вплинути та числові значення ціни товару, який ввозиться на митну територію України. Так само на такі значення не впливає відсутність інформації у прас-листах про виробника товару. У даному випадку визначальною інформацією у прас-листах є числові значення ціни товару, які узгоджуються з іншими документами, наданими для митного оформлення.

У своєму рішенні № UA205140/2023/000050/2 від 14.02.2023 митний орган вказує на те, що рахунок-фактура від 08.08.2022 № FV2022/08/00517 та прас-лист від 08.08.2022 видані раніше, ніж укладений контракт № 07112022 від 07.11.2022.

З цього приводу суд зазначає, що при вирішенні цього спору визначальними є числові значення ціни товару, який ввозиться на митну територію України, а не порядок укладення зовнішньоекономічних договорів та ділові відносини між їх сторонами. Комерційна пропозиція щодо придбання товару, умов його поставки та оплати може в часі передувати укладенню контракту (договору), що не суперечить звичаям ділового обороту. Подальше укладення контракту № 07112022 від 07.11.2022, свідчить про прийняття комерційної пропозиції контрагентом та умови контракту узгоджуються з рахунком-фактурою від 08.08.2022 № FV2022/08/00517 та прас-листом від 08.08.2022, в тому числі щодо числових значень ціни товару.

Рішення Волинської митниці UA205140/2023/000050/2 від 14.02.2023 також вмотивоване тим, що декларант, при митному оформлені товару надав конвертацію валют станом на 08.02.2023, однак не надано числовий розрахунок, який би дав можливість пересвідчитись в достовірності наданої інформації.

Суд не має сумнівів у достовірності наданої позивачем інформації щодо конвертації валют (арк. спр. 59 на звороті), при цьому вона містить числовий розрахунок, здійснений за допомогою спеціального конвектора з визначенням дати курсу валют.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На час розгляду справи відповідач не спростував правильності проведеного розрахунку позивачем та не навів власного розрахунку, що суд розцінює, як спробу відповідача, як суб`єкта владних повноважень, перекласти тягар доказування у адміністративній справі на позивача, що суперечить приписам частини другої статті 77 КАС України.

З урахуванням наведеного, суд уважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в митних деклараціях, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, безпідставно прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 02.03.2021 у справі № 380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

На думку суду оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не відповідають вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки у них, крім номера та дати митних декларацій, на підставі яких здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020 у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

На переконання суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення у даному випадку не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірних товарів, оскільки позивач через уповноваженого декларанта надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться на митну територію України, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та таким, що не відповідають вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень належить задовольнити.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2969,49 грн., який сплачений відповідно до платіжної інструкції № 558 від 29.03.2023 (арк. спр. 17) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 72).

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (договору про надання правової допомоги від 01.02.2023, рахунку-фактури № 388 від 29.03.2023, платіжної інструкції № 559 від 29.03.2023, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу № 30/03-01 від 31.03.2023, акту приймання-передачі наданих послуг № 388) (арк. спр. 16, 64 на звороті, 65, 65 на звороті, 67 - 69) позивач сплатив Адвокатському бюро «Крючкова» кошти в загальній сумі 12000,00 грн на оплату правової допомоги, яка відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу складається з: ознайомлення керівника позивача із процесуальними правами та обов`язками щодо захисту прав та інтересів порушеного права (30 хв.); ознайомлення з рішеннями про коригування митної вартості товарів та товаросупровідними документами наданих клієнтом (1,5 год.); подання письмових пояснень на вимогу митного органу (1 год); пошук інформації щодо контрагента у мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції (1 год); юридичний прогноз справи, детальний аналіз та вивчення фактичних обставин справи (1,5 год); складання стратегії представництва ТОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» у суді щодо даної справи (1 год); вивчення судової практики з відповідних правовідносин (2 год.). Орієнтовна сума витрат на правову допомогу становить 12000,00 грн (арк. спр. 65 на звороті).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката як за клопотанням сторони, так і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

При цьому, суд зазначає, що ознайомлення з оскаржуваними рішеннями про коригування митної вартості товарів, з товаросупровідними документами, пошук інформації, аналіз та вивчення фактичних обставин справи, судової практики включається до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а тому дані витрати повинен понести позивач. Крім того надання письмових пояснень на вимогу митного органу здійснено до пред`явлення цього позову та поза межами розгляду даної справи.

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2969,49 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» (43023, Волинська область, м. Луцьк, вулиця Лідавська, 1, ідентифікаційний код юридичної особи 44359373) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 43958385) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000040/2 від 09 лютого 2023 року, № UA205140/2023/000045/2 від 10 лютого 2023 року, UA205140/2023/000050/2 від 14 лютого 2023 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у сумі 2969,49 грн. (дві тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень сорок дев`ять копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович