Справа № 480/5603/22
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 р. Справа № 480/5603/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022, (головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова), по справі № 480/5603/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, як особі з інвалідністю 2 групи у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня 2022 року, як особі з інвалідністю 2 групи у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" позивачу гарантовано право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни. Так, у 2022 році позивач отримав щорічну грошову допомогу до 5 травня 2022 року у розмірі 3906,00 грн., що відповідає розміру, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540. Водночас, вважає, що у 2022 році Кабінетом Міністрів України визначалися такі виплати у зменшеному розмірі, ніж це передбачено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року у справі №3-р/2020 вказана норма закону, яка делегувала відповідні повноваження Кабінету Міністрів України визначати розмір виплати до 5 травня, визнана неконституційною. Таким чином, розмір виплати до 5 травня визначається статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" яка діє в редакції Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367-ХІV, яким передбачено розмір допомоги до 5 травня, як особі з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни, в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, передбаченому Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Проте, відповідачем здійснено виплату такої допомоги в розмірі 3906 грн., а не в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, чим допущено порушення прав позивача.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, як особі з інвалідністю ІІ групи у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна,1,м. Суми,Сумська область,40009, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) разову грошову допомогу до 5 травня 2022 року, як особі з інвалідністю ІІ групи у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області (далі -відповідач), не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність його нормам матеріального та процесуального права, просив його скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році здійснювалась позивачу відповідно до Постанови № 540, яка є чинною, а отже підлягала застосуванню відповідачем. Зауважує, що Головне управління Пенсійного України в Сумській області не наділено повноваженнями щодо визначення розміру спірної допомоги, а лише проводить її виплату в межах отриманого від Мінсоцполітики фінансування та у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України у Постанові № 540. Крім того, наводить доводи щодо того, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем у справі має бути місцевий орган соціального захисту населення за місцем проживання отримувача.

Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2023 зупинено провадження у справі № 480/5603/22 з підстав перегляду судового рішення у подібних правовідносинах ( в іншій справі) у касаційному порядку об`єднаною палатою до набрання законної сили судовим рішенням у справі №560/8064/22 .

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2023 поновлено провадження у справі № 480/5603/22.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач є інвалідом II групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с.6).

На звернення позивача, відповідач листом від 15.07.2022 (а.с.8) повідомив, що у 2022 році позивачу правомірно виплачено разову грошову допомогу до 5 травня, як інваліду війни ІІ групи в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540, а саме 3906,00 грн. Тому відсутні правові підстави та фінансова спроможність для виплати грошової компенсації в розмірах, які не визначені в постанові №540.

Не погодившись із розміром такої допомоги у 2022 році, позивач звернувся до суду з цим позовом

Приймаючи рішення в частині задоволених позовних вимог, суд першої виходив з того, що для визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю ІІ групи у 2022 році належить застосовувати не Постанову № 540, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну дію, та дійшов висновку, що позивач має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни, як особливої окремої категорії громадян, врегульовані приписами Закону України №3551-ХІІ від 22.10.1993 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-ХІІ).

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України №3551-ХІІ (в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року №367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

У подальшому п. 20 Розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» положення ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.»

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту б підпункту 1 пункту 20 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України №107-VI.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин (набрав чинності 1 січня 2015 року) розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону №3551-XII і Закону України "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31 березня 2015 року, № 141 від 2 березня 2016 року, №233 від 5 квітня 2017 року, № 170 від 14 березня 2018 року, № 237 від 20 березня 2019 року, № 112 від 19 лютого 2020 року, №325 від 8 квітня 2021 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року № 3-р/2020 у справі №1247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. У цьому ж Рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26, яке визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, починаючи з 27.02.2020 при визначенні розміру разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни застосовуються положення статті 13 Закону № 3551-XII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України).

На час виникнення спірних відносин у справі, яка розглядається, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (пункт 3). Крім того, підпунктом 2 пункту 4 вказаного Указу Кабінет Міністрів України зобов`язано невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України, який продовжувався і триває на час виникнення спору та розгляду цієї справи в судах.

У свою чергу, правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені Бюджетним кодексом України (далі - БК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 20 БК України за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету (в тому числі за бюджетними програмами, вперше визначеними законом про Державний бюджет України) та забезпечують їх затвердження протягом 30 днів з дня набрання чинності законом про Державний бюджет України. За рішенням Кабінету Міністрів України (у формі протокольного рішення) порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з Міністерством фінансів України. Про затвердження таких порядків інформується Комітет Верховної Ради України з питань бюджету.

Абзацом 3 пп. 2 п. 22 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення БК України встановлено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

Відповідно до положень ч.7 ст.20 та абз.3 п.п.2 п.22 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 07.05.2022 № 540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", якою затвердив Порядок № 540.

Вказаним Порядком № 540 передбачено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня;.

Таким чином, на час виплати позивачу у 2022 грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон України №3551-XII та постанова Кабінету Міністрів України № 540, які визначають різний розмір разової грошової допомоги до 5 травня, на отримання якої має право позивач у 2022 році.

Щодо визначення в умовах воєнного стану розміру виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році для осіб яким законом передбачена ця виплата, Верховний Суд у постанові від 01.12.2022 по справі № 580/2869/22 сформував правову позицію, що, враховуючи положення ст. 64 Конституції України, ч. 2 ст. 20 Закону № 389-VІІІ, ч. 7 ст. 20 та абз. 3 пп. 2 п. 22 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у 2022 році, виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня має здійснюватися у розмірах, визначених в додатку до Порядку, затвердженого Постановою № 540.

Проте в подальшому Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 13 червня 2023 р. у справі № 560/8064/22 дійшов висновку про необхідність відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22 щодо застосування положень статті 13 Закону № 3551-XII, частини другої статті 20 Закону № 389-VІІІ, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та Порядку № 540 у подібних правовідносинах щодо нарахування та виплатити щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному вказаним Порядком.

У вказаній справі ключовим було питання можливості Держави Україна в умовах воєнного стану у спосіб внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Урядом рішення, встановлювати (звужувати) обсяг соціального захисту у вигляді окремих соціальних пільг шляхом визначення (зменшення) розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ветеранам війни як особливій категорії осіб, які брали участь у захисті Батьківщини, та деякі з яких продовжують боронити країну в умовах повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, яка наразі триває.

Судова палата вказала, що тимчасове обмеження окремих соціальних пільг особам, які захищають або захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог пункту 5 частини першої статті 6 Закону № 389-VIII, може відбуватись за умови внесення змін до спеціального Закону №3551-ХІІ, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення щодо визначення розмірів соціальних гарантій.

З урахуванням наведеного, до спірних відносин у справі, яка розглядається при визначенні розміру щорічної допомоги до 5 травня у 2022 році не можуть бути застосовані нормативно-правові акти органів державної влади (Бюджетний кодекс України та Постанова № 504), які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені Законом № 3551-ХІІ, оскільки вони є такими, що суперечать статті 17 Основного Закону та спеціальному законодавству, яке регулює забезпечення державою соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України шляхом надання їм пільг і гарантій соціального захисту відповідно до законодавства, які є пріоритетними й мають безумовний характер, а мають бути застосовані саме положення Закону № 3551-XII, як спеціального законодавства, яке регулює спірні відносини та ухвалене з метою конкретизації приписів Конституції.

При цьому, враховуючи те, що на момент виникнення спірних правовідносин одночасно чинні норми Порядку та положення статті 13 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-XIV, які по різному визначають розміри щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, та ієрархію нормативно-правових актів, застосуванню підлягають саме положення вказаного Закону № 3551-ХІІ, який має вищу юридичну силу.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене та враховуючи наведені вище висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на одержання разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону України №3551-XII у редакції Закону України №367-XIV.

Стосовно посилань відповідача на те, що Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області є неналежним відповідачем по справі, на відміну від Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.п. 2 п. 2 Постанови № 540 виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється саме органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 05 травня 2022, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.

Положеннями Постанови № 540 передбачено, що Мінсоцполітики перераховує кошти саме Пенсійному фонду України відповідно до поданої ним заявки щодо сум грошової допомоги, а органом, який зобов`язаний завершити процедуру проведення розрахунків шляхом виплати допомоги, є орган Пенсійного фонду України - для осіб, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року).

Безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України, здійснює відповідний територіальний орган Пенсійного фонду України.

Отже, враховуючи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Сумській області обов`язок безпосередньої виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік позивачу, як одержувачу пенсії, покладено саме на відповідача.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що разова грошова допомога до 5 травня за 2022 рік була виплачена позивачу саме Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про те, що належним відповідачем у даній справі є Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, є безпідставними.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення в частині задоволення позову, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 по справі № 480/5603/22 - залишити без змін в частині задоволених вимог ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Т.С. Перцова В.Б. Русанова