Справа № 480/6615/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
05 липня 2023 року Справа № 480/6615/23
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Осіпова О.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області , в якому просить:
1. Визнати протиправним і скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, оформлене листом від 31.10.2022 року, про відмову у розгляді по суті звернення позивача щодо оформлення паспорта громадянина України.
2. Зобов`язати відповідача Управління Державної міграційної служби України в Сумській області повторно розглянути по суті звернення позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо оформлення паспорта громадянина України.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Так, відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Із змісту даних норм слідує, що суд, який вирішує публічно-правовий спір, повинен перевірити, коли дізнався позивач про порушення своїх прав чи повинен був дізнатися, чи не пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах позову докази поважності причин його пропуску.
Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач оскаржує правомірність відмови Управління Державної міграційної служби України в Сумській області щодо оформлення позивачу паспорта громадянина України, яка оформлена листом від 21.10.2022 р., а також просить зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача про оформлення паспорта громадянина України.
При цьому, з цим позовом до суду звернувся лише 27.06.2023 (згідно штемпелю поштового відділення на конверті), тобто понад шестимісячний строк, встановлений ч.2 ст.122 КАС України, для звернення з позовом до суду.
Разом з тим, позивач у позові просив визнати причину пропуску строку звернення з позовом до суду поважною та поновити такий строк. Вказав, що лист-відмова Управління Державної міграційної служби України в Сумській області була йому вручена 31.01.2023 року, про в його особовій справі міститься розписка про отримання.
Водначас просить витребувати від Державної установи "Роменська виправна колонія (№56)" для огляду особову справу ОСОБА_1 , в якій наявні докази отримання листа Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 31.10.2022 р. позивачем саме 31.01.2023 р.
Суд зазначає, що згідно з п. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
За приписами п. 5 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання, у тому числі, про витребування доказів.
В той же час, пунктом 4 частини 2 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.
З позовної заяви вбачається, що позивач просить витребувати у Державної установи "Роменська виправна колонія (№56)" для огляду особову справу ОСОБА_1 .
Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що він звертався до Державної установи "Роменська виправна колонія (№56)" з клопотанням про надання вищезазначених документів та позивачу відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.
Крім того, позивачем не зазначено заходи, яких він вживав для отримання вказаних документів самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.
Відповідно п. 2 розліду ІІ "Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань", затвердженого наказом Міністерства юстиції Укарїни від 28.08.2018 р. № 2823/5, засіджені мають право на отримання копій документів з їхніх особистих справ та інших документів, що є у розпорядженні адміністації установи виконання покарань, у порядку, встановленому цими Правилами.
Тому позивачу необхідно усунути вказаний недолік позовної заяви шляхом надання суду належним чином завірених доказів звернення позивача до Державної установи "Роменська виправна колонія (№56)" про надання вищезазначених документів, зазначити заходи, яких позивач вжив для їх отримання, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.
Вирішуючи питання щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення з позовом до суду та поновлення такого строку, а також оцінюючи доводи заявленого клопотання представника позивача, суд зазначає наступне.
Так, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд наголошує, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 23.01.2023 у справі №202/6189/16-а(2-а/0202/187/2016), від 30.08.2022 у справі №460/2982/21, від 26.10.2022 у справі №808/1735/18

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав.

Отже, перебіг встановленого шестимісячного строку звернення позивача до суду з позовними вимогами слід обраховувати з дати отримання оскаржуваного рішення, яким позивача повідомлено про прийняття такого рішення.

У той же час, триваюча пасивна поведінка позивача не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У зв`язку з цим доводи позивача щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення з позовом до суду та поновлення такого строку суд не приймає до уваги, а тому позивач звернувся до суду з позовом понад шестимісячний строк, встановлений ч.2 ст.122 КАС України, для звернення з позовом до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Тому позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій необхідно зазначити інші поважні причини пропуску строку звернення до суду та надати суду відповідні докази.

Також відповідно частиною першою статті 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

В порушення вказаних норм позивачем не додано додаток - № 3 - примірник позовної заяви з відповідними додатками згідно переліку доданих письмових доказів для відповідача.

Про нестачу матеріалів працівниками канцелярії суду складено відповідний акт від 29.06.2023 № 266/23, один примірник якого надсилається позивачу.

Позивачу необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду примірника позовної заяви з додатками для відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, згідно п.1 ч.4 ст. 169 КАС України така позовна заява повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Осіпова