Справа № 420/13777/22
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Цховребової М.Г.

за участю:

секретаря судового засідання - Галата В.І.

представника позивача - Поліщука Д.О.

представника відповідача - Колесніченка Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , в якому позивач просить стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 350418 грн. 60 коп. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/18010300.

Ухвалами суду, зокрема, від 05.10.2022 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; від 07.12.2022 року: вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження; від 05.01.2023 року: продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів; від 23.01.2023 року: витребувано позивача певний доказ у справі; від 08.05.2023 року: відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення почеркознавчої експертизи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав адміністративний позов, просив суд задовольнити його в повному обсязі, по суті з підстав, викладених в адміністративному позові, а саме:

- фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) зареєстрована в Овідіопольській районній державній адміністрації Одеської області від 25.03.2002 року за № 10851;

- за даними Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС в Одеській області, позивач) ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області, Київська державна податкова інспекція з 25.03.2002 року та зареєстрований за № 4895;

- станом на 25.01.2022 року, відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника податків з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у ФОП ОСОБА_1 рахуються заборгованість перед бюджетом у розмірі 350 418 грн. 60 коп.;

- заборгованість виникла в результаті: - податкового повідомлення-рішення № 0-1521 від 22.01.2020 171 986,02 грн. (податкове зобов`язання); - податкового повідомлення-рішення № 0-1551 від 21.05.2021 178 432,58 грн. (податкове зобов`язання);

- в зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» № 11809-13 від 22.10.2020, яку було направлено рекомендованим листом на адресу ФОП ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник відповідача не визнав адміністративний позов повністю, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, із посиланням на Податковий кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України, Закон України «Про поштовий зв`язок», Порядок направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 року № 610, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 р. за № 902/30770, Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 тощо, по суті з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, а саме:

- по цій справі податкова вимога форми «Ф» № 11809-13 сформована 22.10.2020 року, проте надіслана на адресу платника податків липні 2021 року, тобто по спливу майже 9 місяців. З огляду на вищезазначене, ГУ ДПС не надано до суду належних та допустимих доказів, що вказана вимога не була направлена на адресу платника податків одразу після її формування відповідно до Порядку № 610, тобто відсутні належні докази щодо підстав розгляду спірних правовідносин;

- окрім того, відповідач звертає увагу на рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, який містить трек-номер 100, яким позивач доводить факт направлення на адресу відповідача податкової вимоги від 22.10.20 № 11809-13. Рекомендоване повідомлення з трек-номером 100 містить виключно адреси відповідача та позивача без заповнення обов`язкових реквізитів, в частині бланку, що заповнюється в об`єкті поштового зв`язку за місцем. Так, рекомендоване повідомлення з трек-номером 100 не містить: a) місце та дату подання; b) у частині «відбиток календарного штемпеля» відсутня печатка оператора поштового зв`язку; c) відсутня інформація щодо причин повернення поштового відправлення та підпис працівника пошти;

- податкова вимога від 22.10.22 № 11809-13 та податкове повідомлення-рішення від 22.01.20 № 0-1521 не направлялися податковим органом за адресою реєстрації відповідача, що не дає підстав вважати такі документи належним чином врученими у розумінні пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України. Відтак грошові зобов`язання, визначені у вказаних податкових повідомленнях-рішеннях, не набули статусу узгоджених, що, відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, виключає право контролюючого органу надсилати податкову вимогу та стягувати податковий борг в судовому порядку;

- відповідач зазначає, що вказані дані рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, що містить трек номер листа 077, не відповідає дійсному, оскільки відповідач ніколи не отримував зазначені документи, не розписувався на них, у т.ч. нікого не уповноважував на отримання поштової кореспонденції. На рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу із трек-номером 077, підпис відповідача є підробленим. Тобто, у випадку встановлення факту підробки підпису відповідача має наслідок не узгодження суми зобов`язання визначене податковим повідомленням-рішенням від 22.01.20 № 0-1521.

В судовому засіданні представник відповідача також зазначив, по суті, що позивачем на надано належних доказів на підтвердження повноважень особи(-іб), якою(-ми) засвідчені подані до суду документи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані пояснення, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

22 жовтня 2020 року позивачем виставлена податкова вимога форми «Ф» № 11809-13 (а.с.16), якою відповідача повідомлено, що загальна сума податкового боргу платника податків станом на 21 жовтня 2020 року становить: 171986,02 грн., в тому числі за основні платежі: 171986,02 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи): 0,00 грн., пеня: 0,00 грн.

Зазначену податкову вимогу надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, ф.119, за адресою: вул. Фонтанська дорога, буд. 123, кв. 23, м. Одеса, Одеська, 65016, та повернуто позивачу з довідкою «Укрпошти», Ф.20, Про причини повернення/досилання: повертається за закінченням терміну зберігання. (а.с.17-19)

Відповідно до розрахунку податкового боргу станом на 25.01.2022 р. (а.с.7), довідки-розрахунку заборгованості до бюджету станом на 25.01.2022 р. (а.с.8), інтегрованої картки платника податків (а.с.9-11), загальна заборгованість відповідача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, складає 350418,60 грн., в тому числі податкові зобов`язання: 350418,60 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи): 0,00 грн., пеня: 0,00 грн.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема (а.с.12-15, 20-24):

- Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача, сформованого 14.12.2021 року, згідно з даними якого, зокрема:

- Актуальний стан та фактичну дату та час формування: зареєстровано;

- Місцезнаходження фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_1 ;

- Дата державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 25.03.2002;

- Державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особу підприємця, 04.06.2020 10:26:14, 3040490, Зміна місця проживання / місцезнаходження фізичної особи підприємця;

- облікової картки платника з ідентифікаційними, реєстраційними та іншими даними щодо відповідача, в тому числі з даними щодо зміни місцезнаходження (місця проживання) відповідача, зокрема, 04.06.2020 року з адреси: АДРЕСА_2 , на адресу: АДРЕСА_1 ;

- корінця податкового повідомлення-рішення форми «Ф» № -1521 від 22.01.2020 року на загальну суму податкового зобов`язання, визначеного в цьому податковому повідомленні-рішенні, 171986,02 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, 18010300;

- доказів надіслання податкового повідомлення-рішення форми «Ф» № -1521 від 22.01.2020 року відповідачу 28.05.2020 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, ф.119, за адресою: АДРЕСА_3 , яке повернуто позивачу з довідкою «Укрпошти», Ф.20, Про причини повернення/досилання: інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення;

- корінця податкового повідомлення-рішення форми «Ф» № 0-1551 від 21.05.2021 року на загальну суму податкового зобов`язання, визначеного в цьому податковому повідомленні-рішенні, 178432,58 грн. за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, 18010300;

- доказу надіслання податкового повідомлення-рішення форми «Ф» № 0-1551 від 21.05.2021 року відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, ф.119, за адресою: АДРЕСА_4 , з відміткою про вручення відповідачу 25/6-21. Оригінал зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, який містить трек-номер 077, наданий позивачем на виконання ухвали суду, оглянуто в судовому засіданні 12.07.2023 року та наявна в матеріалах справи його копія засвідчена судом.

Станом на момент розгляду і вирішення справи доказів щодо оскарження або сплати відповідачем повністю або частково заявленої у позові суми заборгованості суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПК України); Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 р. за № 124/28254 (далі Порядок № 1204); Порядком направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 р. за № 902/30770 (далі Порядок № 610).

У відповідності до п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.пп. 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Положеннями пункту 59.1. статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більш однієї адреси.

Відповідно до пункту 70.1 статті 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація, зокрема про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство (підпункт 70.2.4 пункт 70.2 статті 70 ПК України).

Водночас відповідно до п. пп. 16.1.11 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи підприємця.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2 статті 42 ПК України).

Згідно з абзацом 6 пункту 42.4 статті 42 ПК України 610 (в редакції на дату надіслання податкового повідомлення-рішення від 22.01.2020 року № -1521) у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Приписами абзаців 1, 2 пункту 42.5 статті 42 ПК України (в редакції на дату надіслання податкового повідомлення-рішення від 21.05.2021 року № 0-1551) у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 58.3 статті 58 ПК України (в редакції на дату надіслання податкового повідомлення-рішення від 22.01.2020 року № -1521) податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України (в редакції на дату надіслання податкового повідомлення-рішення від 21.05.2021 року № 0-1551) податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1204 (в редакції на дату надіслання податкового повідомлення-рішення від 22.01.2020 року № -1521), податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Кодексу.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1204 (в редакції на дату надіслання податкового повідомлення-рішення від 22.01.2020 року № -1521), податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Крім того, відповідно до Розділу IV Порядку № 610 (в редакції на дату виставлення податкової вимоги у цій справі), зокрема:

1. Податкова вимога надсилається (вручається) не раніше першого робочого дня після закінчення встановленого Кодексом граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

2. При формуванні податкових вимог їм автоматично присвоюється порядковий номер за певний рік, який заноситься до відповідного реєстру податкових вимог.

3. Після формування податкової вимоги та внесення даних до відповідного реєстру податкова вимога в той самий день реєструється в контролюючому органі та направляється (вручається) платнику податків.

5. При надсиланні (врученні) податкової вимоги корінець такої податкової вимоги залишається в контролюючому органі та долучається до справи платника податків.

6. Податкова вимога надсилається (вручається) платнику податків у письмовій та/або електронній формі.

Податкові вимоги, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та завірені печаткою такого контролюючого органу.

7. Податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному абзацом третім пункту 6 цього розділу.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

За змістом наведених положень надіслане контролюючим органом поштове відправлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, вважається врученим також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

З вищенаведених встановлених судом обставин справи вбачається, що позивачем вимогу про сплату боргу (недоїмки) та податкові повідомлення-рішення, на підставі яких відповідачу визначено суми податкового зобов`язання, надіслані останньому рекомендованими листами з повідомленням про вручення на його належну, актуальну на дату їх надіслання податкову адресу/адресу місцезнаходження/адресу місця проживання.

Доказів повідомлення відповідачем позивача про зміну місця проживання (податкової адреси), крім встановлених у справі, та/або оскарження у судовому або адміністративному порядку податкових повідомлень-рішень та/або податкової вимоги відповідачем не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо дотримання контролюючим органом вимог податкового законодавства щодо належного направлення на адресу платника податків податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень та, як наслідок, наявність правових підстав для стягнення з відповідача податкового боргу, з огляду на несплату відповідачем такого податкового боргу добровільно.

При цьому, щодо посилання відповідача на те, що: по цій справі податкова вимога форми «Ф» № 11809-13 сформована 22.10.2020 року, проте надіслана на адресу платника податків липні 2021 року, тобто по спливу майже 9 місяців. З огляду на вищезазначене, ГУ ДПС не надано до суду належних та допустимих доказів, що вказана вимога не була направлена на адресу платника податків одразу після її формування відповідно до Порядку № 610, тобто відсутні належні докази щодо підстав розгляду спірних правовідносин, слід зазначити таке.

Відповідно до п.п. 1, 3 Розділу IV Порядку № 610 (в редакції на дату виставлення податкової вимоги у цій справі), зокрема: податкова вимога надсилається (вручається) не раніше першого робочого дня після закінчення встановленого Кодексом граничного строку сплати суми грошового зобов`язання; після формування податкової вимоги та внесення даних до відповідного реєстру податкова вимога в той самий день реєструється в контролюючому органі та направляється (вручається) платнику податків.

Отже, положеннями Порядку № 610, на який посилається представник відповідача, встановлена безальтернативна вимога щодо надіслання (вручення) податкової вимоги не раніше настання певних умов (обставин).

При цьому, представником відповідача у відзиві та в судовому засіданні не зазначено та судом не встановлено законодавчі вимоги, в тому числі серед вимог Розділу IV Порядку № 610, якими: встановлений граничний строк надіслання (вручення) податкової вимоги тощо; передбачені зазначені представником відповідача правові наслідки відсутність підстав розгляду спірних правовідносин.

Отже наведена позиція представника відповідача є необґрунтованою та законодавчо безпідставною.

Щодо посилання відповідача на недоліки у заповненні рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, який містить трек-номер 100, який не містить: a) місце та дату подання; b) у частині «відбиток календарного штемпеля» відсутня печатка оператора поштового зв`язку; c) відсутня інформація щодо причин повернення поштового відправлення та підпис працівника пошти, слід зазначити таке.

Представником відповідача у відзиві та в судовому засіданні на питання суду не зазначено та судом не встановлено законодавчі вимоги, якими: позивача зобов`язано перевіряти дотримання працівниками пошти нормативно-правових вимог щодо заповнення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення тощо; передбачено правові наслідки з`ясування позивачем недотримання працівниками пошти нормативно-правових вимог щодо заповнення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення тощо.

При цьому суд також не бере до уваги посилання представника відповідача на те, що: на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу із трек-номером 077, підпис відповідача є підробленим; тобто, у випадку встановлення факту підробки підпису відповідача має наслідок не узгодження суми зобов`язання визначене податковим повідомленням-рішенням від 22.01.20 № 0-1521, оскільки, виходячи зі змісту позовних вимог, їх обґрунтування та положень законодавства, які регулюють спірні правовідносини, наведені представником відповідача обставини не входять до предмету дослідження/встановлення/доказування/тощо у цій справі.

Суд також звертає увагу відповідача, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, правильність нарахування пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу.

Таким чином, враховуючи наявність податкового боргу у відповідача, що підтверджено матеріалами справи, а також враховуючи дотримання контролюючим органом порядку стягнення боргу (відповідачу направлено податкову вимогу), суд дійшов висновку про наявність підстави для стягнення з відповідача податкового боргу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 листопада 2022 року у справі № 160/10776/21.

Отже наведена позиція представника відповідача є необґрунтованою та законодавчо безпідставною.

Також, суд не бере до уваги обґрунтування представника відповідача заперечень проти позовних вимог тим, що податкова вимога від 22.10.22 № 11809-13 та податкове повідомлення-рішення від 22.01.20 № 0-1521 не направлялися податковим органом за адресою реєстрації відповідача з таких підстав.

По-перше, податкова вимога форми «Ф» № 11809-13 виставлена позивачем 22 жовтня 2020 року, а не 22.10.22, як помилково зазначено представником відповідача.

По-друге, згідно з вищенаведеним змістом Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача, сформованого 14.12.2021 року, та облікової картки платника з ідентифікаційними, реєстраційними та іншими даними щодо відповідача, в тому числі з даними щодо зміни місцезнаходження (місця проживання) відповідача, зазначене твердження представника відповідача не відповідає змісту вищенаведених доказів щодо надіслання позивачем податкової вимоги форми «Ф» № 11809-13, виставленої 22 жовтня 2020 року, та податкового повідомлення-рішення форми «Ф» № -1521 від 22.01.2020 року, зокрема, в частині належності (актуальності) адреси місцезнаходження (місця проживання) відповідача, за якими їх фактично надіслано.

Отже наведена позиція представника відповідача є необґрунтованою, недоведеною та безпідставною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Суд також не бере до уваги посилання представника відповідача в судовому засіданні на те, що позивачем на надано належних доказів на підтвердження повноважень особи(-іб), якою(-ми) засвідчені подані до суду документи, оскільки наведені обставини, як обґрунтування заперечень проти позовних вимог, не зазначені у відзиві, а також про них не заявлено в порядку ч. 3 ст. 180 КАС України під час підготовчого провадження, отже, така заява представника відповідача, відповідно до вимог ч. 4 ст. 180 КАС України, залишається без розгляду.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень проти них, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, сторонами суду не наведено та не надано.

Щодо решти доводів сторін слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

На підставі встановлених судом обставин та аналізу вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновків про те, що на виконання вимог ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, отже подання даного позову є правомірним, позовні вимоги обґрунтованими, відповідно даний адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України (в редакції, чинній до 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, процесуальні строки щодо розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року № 731-ІХ, який набрав чинності 17.07.2020 року, зокрема, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 р. № 383) до 30 червня 2023 р. на території України продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України.

Справу розглянуто, рішення прийнято також з урахуванням: часу періодичного навчання суддів; часу тимчасової непрацездатності головуючого судді; часу перебування головуючого судді у відпустці; фактичного часу забезпечення суду електроенергією; часу повітряних тривог; часу перевірки повідомлень про мінування будівлі суду; статей 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»; Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»; законів України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», якими затверджено Укази Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 22.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023; рішення Ради суддів України від 24.02.2022 № 9.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 159, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу: 44069166) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 суму заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 350418 грн. 60 коп. на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/18010300.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення складено 14 липня 2023 року.

Суддя М.Г. Цховребова