Справа № 140/8193/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8193/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови в зарахуванні до пільгового страхового стажу період роботи гірником підземним 3-го розряду у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля» (далі - ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля») з лютого 2018 року по березень 2021 року та у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління «Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» (далі - ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля») у грудні 2010 року та щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання зарахувати до спеціального (пільгового) та страхового стажу за Списком №1 період роботи у грудні 2010 року, з лютого 2018 року по березень 2021 року включно у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» та провести з 24 січня 2023 року перерахунок і виплату пенсії з врахуванням цього страхового і пільгового стажу відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (з врахуванням раніше виплаченої пенсії).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та 24 січня 2023 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням набутого стажу роботи у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» відповідно до статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці». Однак відповідач відмовив в перерахунку і повідомив, що при обчисленні пенсії до пільгового стажу з повним робочим днем під землею зараховано лише 10 років 9 місяців 5 днів та не зараховано періоди роботи за грудень 2010 року у ВП «Шахтоуправління «Нововолинеьке» та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньнугілля» у зв`язку зі відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Крім того, позивача повідомлено, що на нього не поширюються норми Закону України «Про підвищення шахтарської праці» у зв`язку а відсутністю необхідного пільгового шахтарського стажу роботи 15 років.

Позивач з такими діями відповідача не погоджується, оскільки у відповідача відсутні були підстави у відмові перерахунку пенсії та для не зарахування періодів роботи з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугіллля» з огляду на ту обставину, що з 12 березня 2007 року по 07 жовтня 2012 року він працював у ВП «Шахта №5 «Нововолинська» на посаді підземний гірник 3-го розряду з повним робочим днем під землею (пільговий стаж роботи становить 5 років 6 місяців 25 днів), з 09 жовтня 2012 року прийнятий по переводу гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею, при цьому підземний стаж роботи станом на 23 грудня 2022 року становить 10 років 2 місяці 14 днів з повним робочим днем під землею, тобто підземний стаж становить понад 15 років.

Позивач зауважив, що за період з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» роботодавцем була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку нараховувалися страхові внески. Крім того, страхувальник (роботодавець) ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» щомісячно здійснювало відрахування страхових внесків із заробітної плати позивача та сплачувало страхові внески за нього, а сам факт відсутності за даними системи індивідуальних відомостей про застраховану особу про сплату страхових внесків за період з лютого 2018 року по березень 2021 року не може бути підставою для не зарахування цих періодів до страхового стажу під час перерахунку пенсії позивачу.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03 травня 2023 призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав (а.с.25-26). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що позивач з 13 серпня 2016 року перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України як одержувач пенсії за віком. Розмір пенсії визначено з урахуванням страхового стажу тривалістю 42 роки 6 місяців 13 днів, з них: 10 років 9 місяців 15 днів пільговий стаж з повним робочим днем під землею. При обчисленні коефіцієнта страхового стажу та середньомісячного заробітку для визначення розміру пенсійної виплати не враховано грудень 2010 року та період з лютого 2018 року по березень 2021 року у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідач зауважив, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Натомість в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5) інформація щодо сплати єдиного соціального внеску за грудень 2010 року, лютий 2018 року по березень 2021 року відсутня.

Поряд з тим відсутність у позивача необхідного пільгового шахтарського стажу роботи 15 років не дає підстав для застосування у його випадку норм Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З урахуванням наведеного відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Інші заяви по суті справи та клопотання про її розгляд у судовому засіданні від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером та з 13 серпня 2016 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області.

24 січня 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив здійснити перерахунок його пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» (а.с.6).

Листом від 20 березня 2023 року ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що розмір його пенсії визначено з урахуванням страхового стажу тривалістю 42 роки 6 місяців 13 днів, з них 10 років 9 місяців 15 днів пільговий стаж з повним робочим днем під землею. Не зараховано до пільгового стажу з повним робочим днем під землею час роботи позивача у грудні 2010 року у ВП «Шахтоуправління» «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та з лютого 2018 року по березень 2021 року у ВП «Шахта «9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» (через відсутність сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України). Одночасно позивача інформовано, що у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового шахтарського стажу роботи (15 років) на нього не поширюються норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с.7).

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Згідно з преамбулою Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1 - 7, 11 - 13 частини першої статті 11 цього Закону;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

За приписами частин четвертої - шостої, дев`ятої, десятої статті 20 Закону №1058-IV сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім того, згідно з частиною шостою статті 25 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи із змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені, а у разі їх наявності - сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи сплачені страхові внески зараховувалися в рахунок сплати заборгованих страхувальником сум недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси застрахованої особи, зокрема, право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2020 року у справі №535/1031/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.

Як вбачається із матеріалів справи, спір у цій справі між сторонами виник щодо відмови в перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 8 Закону України від 02 вересня 2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345-VI) та щодо незарахування одночасно до страхового та пільгового стажу періоду роботи позивача у грудні 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року (через відсутність даних про сплату страхових внесків).

Статтею 1 Закону №345-VI визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Верховний Суд у справах №345/4616/16 (постанова від 20 листопада 2018 року), №345/4570/16-а (постанова від 06 лютого 2019 року), №345/4462/16-а (постанова від 05 грудня 2019 року), №345/3954/16-а (постанова від 11 липня 2019 року) та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону №345-VI слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Як було встановлено судом, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком з 13 серпня 2016 року та він продовжував працювати.

З відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.8-9) судом щодо спірних періодів встановлено, що ОСОБА_1 з 12 березня 2007 року був прийнятий підземним гірником 3-го розряду з повним робочим днем під землею у ВП «Шахта №5 «НВ» (запис №14), яка з 01 жовтня 2009 року реорганізована у ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля», звідки звільнений 07 жовтня 2012 року по переводу на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» (запис №15), та 09 жовтня 2012 року прийнятий по переводу гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею (запис №16), де працює і на цей час.

З індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5) вбачається, що період роботи грудень 2010 року і з лютого 2018 року по березень 2021 року не зараховані до страхового стажу позивача (а.с.14-18).

Разом з тим у Реєстрі застрахованих осіб відображені відомості про нарахування ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» Сікорському В.М. заробітної плати за вказаний період. Нарахування позивачу заробітної плати за цей період роботи підтверджується також довідкою про доходи від 12 квітня 2023 року №71, виданою ДП «Шахта №9 «Нововолинська» (а.с.10). Зі змісту цієї довідки слідує, що з нарахованої заробітної плати утримано внески до Пенсійного фонду; сплата єдиного внеску за лютий 2018 року березень 2021 року мала місце щомісячно, починаючи з травня 2018 року.

Отже, оскільки наявними у справі письмовими доказами підтверджується, що за грудень 2010 року та лютий 2018 року березень 2021 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу страхувальником нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача вказаний період роботи.

Також суд зазначає, що згідно з пунктами 2, 3, 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Пунктом 20 Порядку №637 обумовлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У трудовій книжці позивача вказано про роботу позивача гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем під землею. Крім того, довідками ДП «Шахта «1 «Нововолинська» від 08 квітня 2022 року №22 (а.с.11) та ДП «Шахта №9 «Нововолинська» від 23 грудня 2022 року №347 (а.с.13) про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджується та обставина, що позивач з 12 березня 2007 року по 07 жовтня 2012 року та з 09 жовтня 2012 року по 23 грудня 2022 року виконував підземні роботи в шахті за професією, посадою гірника підземного, що передбачено Списком №1.

Таким чином, у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового і пільгового підземного стажу період роботи позивача у грудні 2010 року та у лютому 2018 року - березні 2021 року.

Суд наголошує, що механізм державного соціального страхування передбачає державні гарантії реалізації застрахованими особами їхніх конституційних прав, а тому позивач не може бути позбавлений права на отримання соціальних гарантій через те, що орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків, своєчасно не вжив дієвих заходів, що призвело до порушення гарантованого державою права на отримання позивачем належної пенсії із солідарної системи з урахуванням страхового стажу. Застраховані особи самостійно, без сприяння державних органів, позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність сплати роботодавцями страхових внесків.

Беручи до уваги зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача вказаного періоду роботи та про наявність у позивача права на перерахунок пенсії з урахуванням цього стажу.

При цьому стаж позивача на підземних роботах за Списком №1 з урахуванням безспірного пільгового стажу (10 років 09 місяців 15 днів) та з урахуванням періоду роботи за грудень 2010 року та з лютого 2018 року по березень 2021 року, та з урахуванням довідки від 23 грудня 2022 року №347 (вказаною довідкою підтверджено, що позивач у період з 09 жовтня 2012 року по 23 грудня 2022 року працював повний робочий день під землею за посадою гірника підземного, що передбачено Списком №1, 10 років 2 місяці 14 днів), становить більше 15 років, тобто, умова для обрахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону №345-VI виконується. Фактично стаж на підземних роботах за період з 12 березня 2007 року по 07 жовтня 2012 року становить 5 років 6 місяців 26 днів, а з 09 жовтня 2012 року по 23 грудня 2022 року - 10 років 2 місяці 14 днів (15 років вже станом 01 квітня 2022 року).

З огляду на встановлені у справі обставини та на підставі норм чинного законодавства, що врегульовує спірні правовідносини, у межах позовних вимог суд, виходячи з наданих статтею 245 КАС України повноважень, дійшов висновку, що позов належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового і пільгового стажу періоду роботи за грудень 2010 року у ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» та з лютого 2018 року по березень 2021 року включно у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача період роботи у ВП «Шахтоуправління «Нововолинське» ДП «Волиньвугілля» за грудень 2010 року та у ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» з лютого 2018 року по березень 2021 року та здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Закону №1058-IV та статті 8 Закону №345-VI з урахуванням цього стажу з 24 січня 2023 року.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 25 квітня 2023 року №, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.4, 21).

З огляду на задоволення позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового і пільгового стажу періоду роботи за грудень 2010 року у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління «Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» та з лютого 2018 року по березень 2021 року включно у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового та пільгового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахтоуправління «Нововолинське» Державного підприємства «Волиньвугілля» за грудень 2010 року та у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля» з лютого 2018 року по березень 2021 року включно та здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 8 Закону України від 02 вересня 2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням цього стажу з 24 січня 2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк