Справа № 160/4747/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 липня 2023 року м. Дніпросправа № 160/4747/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Чабаненко С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року (суддя Рябчук О.С., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 02.05.2023 року) у адміністративній справі №160/4747/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії , суд

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), в якому просила визнати протиправною відмову відповідача №Ч-2850/6/1201.4.1/19750-22 від 06.12.2022 року у видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1002 року №2503-ХІІ; зобов`язати відповідача оформити і видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку зі зміною прізвища, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ без надання згоди на обробку персональних даних.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої вимоги обґрунтувало тим, що дані правовідносини регулюються Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», а саме статтями 4, 13, 14, 15, 19, 21, згідно яких паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій; постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», згідно якої запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру з 01.01.2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків, яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог п.2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, з 01.11.2016 року припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 01.11.2016 року, є чинним протягом строку, на який було видано; відповідно до пп.1 п.7 Порядку, передбачено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або украденого), обмін та видача паспорта, особі, яка досягла 14-річного віку здійснюється на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто. Згідно змін до вище вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 (в редакції від 03.04.019 року, яка набрала чинності 07.06.2019 року) державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу паспортів у порядку, встановленому МВС України, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України разка 1994 року. Наказом МВС України від 06.06.2019 року №456 затверджено Тимчасовий порядок оформлення видачі паспорта громадянина України, згідно п.2 розділу ІV якого для обміну паспорта заявник подає, зокрема, рішення суду. Апелянт зазначав, що постанова Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №806/3265/17 від 19.09.2018 року ухвалена за інших умов, оскільки стосується правовідносин, які є відмінними від правовідносин у цій адміністративній справі. Апелянт зазначав, що 09.09.2021 року ОСОБА_2 подала до Верхньодніпровського відділу ГУ ДМС у Дніпропетровській області заяву-анкету №6652303 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, в якій просила внести до Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про неї у зв`язку з обміном паспорта зразка 1994 року, тобто надала згоду на внесення стосовно себе інформації до Єдиного державного демографічного реєстру ще задовго до звернення до суду з даним позовом, внаслідок чого її було документовано паспортом громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій № НОМЕР_1 . Апелянт зазначив, що наслідком подання заяви-анкети 09.09.2022 року є присвоєння їй унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР) №649, який є незмінним. Апелянт посилався на судову практику, викладену у постанові Верховного Суду України від 21.12.2022 року у справі №160/1/21.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 20.08.1996 року ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у Тернівському районі м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 20.08.1996 року зроблено відповідний запис за №488. 23.09.2021 року ОСОБА_2 видано паспорт у формі ID-картки органом №1243. Відповідно до свідоцтва про шлюб, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 після державної реєстрації шлюбу має прізвище ОСОБА_4 . 18 листопада ОСОБА_5 звернулась до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області та до Верхньодніпровського районного відділу ДМСУ в Дніпропетровській області з заявами про оформлення та видачу паспорту громадянина України виключно у формі книжечки. Листами від 06.12.2022 року №Ч-2850/6/1201-22/12014.1/19750-22 ГУ ДМС України в Дніпропетровській області та від 03.12.2022 року №1243-210/1243-22 Верхньодніпровського відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області повідомлено про відсутність законних підстав для видачі такого паспорту у зв`язку з тим, що відсутнє відповідне рішення суду, а тому відсутні правові підстави оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки. Суд вирішуючи спір по суті, керувався статтями 19, 24, 32 Конституції України, зокрема, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини; статтями 13, 14, 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»; Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII; постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 (в редакції постанови від 03.04.2019 року №398), Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом МВС України від 06.06.2019 року №456. Суд врахував, що відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Суд зазначив, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неналежну якість закону та порушення конституційних прав такої особи. Реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи. Суд прийшов до висновку про те, що норми Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» на відміну від норм Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII звужують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки за відсутності безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що може спричинити шкоду приватному життю. Суд послався на судову практику, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у зразковій справі № Пз/9901/2/18 (806/3265/17).

Матеріалами справи встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 20.08.1996 року ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у Тернівському районі м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 20.08.1996 року зроблено відповідний запис за №488.

Встановлено, що 23.09.2021 року ОСОБА_2 видано паспорт у формі ID-картки органом №1243, строком до 23.09.2031 року. Паспорт громадянина України у формі ID-картки ОСОБА_2 видано на підставі її заяви-анкети №6652303 від 09.09.2021 року для внесення інформації щодо неї до Єдиного державного демографічного реєстру, в якій вона просила внести до Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про себе у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України з оформлення змін, як особа, яка має паспорт зразка 1994 року.

Згідно листа Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області від 20.03.2023 року №1201.4.3/12330-23, за наявними даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України, 09.09.2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документована паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , оформленого Верхньодніпровським відділом ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, код підрозділу 1243, строк дії до 23.09.2031 року. Під час оформлення паспорта громадянина України для ОСОБА_2 присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі №0649.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, укладеного 05.04.2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 має прізвище ОСОБА_4 .

Встановлено, що 18.11.2022 року ОСОБА_5 звернулася до Верхньодніпровського районного відділу ДМС України в Дніпропетровській області та аналогічною заявою до Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, в яких просила оформити їй бланк паспорту громадянина України без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру без надання згоди на обробку персональних даних, без присвоєння унікального номеру запису в реєстрі та видати їй паспорт виключно у вигляді паспортної книжечки, форма якої не заборонена діючим законодавством України, а не у формі пластикової картки типу ІD-1, форма якої не є паспортом та не є його єдиним зразком. Як на підставу ОСОБА_2 посилалась на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17.

Встановлено, що листом від 03.12.2022 року №1243-210-1243-22 Верхньодніпровським районним відділом Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області та листом Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області від 06.12.2022 року №Ч-2850/6/1201-22/12012.4.1/19750-22 було роз`яснено ОСОБА_2 положення Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 (зі змінами від 03.04.2019 року №398), згідно якого Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому МВС України (Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом МВС України від 06.06.2019 року №456), громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що фактично йде мова про обмін паспорта у формі ID-картки, терміном дії до 23.09.2031 року, яким була документована ОСОБА_5 23.09.2021 року, у зв`язку з реєстрацією шлюбу та зміною прізвища.

Відповідно до ч.2ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст.13, частин 1, 2 ст.14, ч.2 ст.15, частин 1, 2 ст.21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвічують особу чи ї спеціальний статус» документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема паспорт громадянина України. Форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 року №302 (в редакції, чинній на момент звернення із заявою про видачу паспорту), затверджено зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія. Запроваджено із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру: з 1 січня 2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог п.2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII; з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою. Установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано. Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Відповідно до пунктів 7, 14, 32 вище вказаного Порядку оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта особі, яка досягла 14-річного віку, здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто. Закріплено перелік інформації про особу, на ім`я якої оформляється паспорт, яка вноситься до заяви-анкети, а також документи, які подає заявник для оформлення паспорта.

Отже, реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.

Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом МВС України від 06.09.2019 року №456 передбачає процедуру оформлення паспорта вперше, обмін паспорта, видачу паспортів замість утрачених або викрадених, вилучення, зберігання і знищення паспортів.

Відповідно до пунктів 2, розділу ІV Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.09.2019 року №456, для обміну паспорта заявник подає, зокрема: заяву; рішення суду; паспорт, що підлягає обміну.

Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ паспорт громадянина видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

Аналізуючи вище приведене законодавство, суд апеляційної інстанції зазначає, що оформлення (видача), обмін паспорта громадянина України на момент звернення ОСОБА_1 до суду, регулюються Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ та Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвічують особу чи ї спеціальний статус», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 року №302, Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом МВС України від 06.09.2019 року №456. Суд апеляційної інстанції зазначає, що Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвічують особу чи її спеціальний статус» передбачено одержання паспорта громадянина України у формі книжечки або картки. Установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, з 1 листопада 2016 року припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано. Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом МВС України від 06.09.2019 року №456 передбачено, що оформлення (обмін) паспорта здійснюється особі на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки та при наявності рішення суду. Отже, видача паспорту громадянина України у формі паспортної книжечки є виключенням, передбаченим, що до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України та передбачає декілька умов, зокрема, наявності судового рішення стосовно конкретної особи, яка звертається за оформленням та видачею паспорту у формі книжечки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , при одержанні паспорту у формі ID-картки 23.09.2021 року, 09.09.2022 року подала до міграційної служби заяву анкету, в якій надала згоду на обробку персональних даних та просила внести до Єдиного державного демографічного реєстру інформацію. Згідно обліків ЄІАС УМП ДМС та ГУДМС у Дніпропетровській області, було присвоєно унікальний номер запису у реєстрі 0649.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює підставу відмови одержати паспорт громадянина України у формі ІD-картки як небажання внесення персональних даних до Єдиного державного демографічного реєстру та присвоєння унікального номеру запису у реєстрі, оскільки при документуванні її 23.09.2022 року за її згодою на підставі поданої нею особисто заяви анкети №6652303 від 09.09.2022 року її персональні дані були внесені до Єдиного державного демографічного реєстру та присвоєний унікальний номер запису в реєстрі. У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення вимог Закону України «Про захист персональних даних».

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ця справа відповідає ознакам зразкової справи №806/3265/17 (провадження №Пз/9901/2/18), у якій Велика Палата Верховного Суду раніше висловила правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії.

Встановлено, що Великою Палатою Верховного Суду було прийнято постанову від 19.09.2018 року у зразковій справі №806/3265/17, в якій зазначено, що однією з ознак цієї типової справи є предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України. Як вбачається з тексту постанови Великої Палати Верховного Суду позовні вимоги були заявлені особою (яка після реєстрації шлюбу, була зобов`язана обміняти паспорт громадянина України), яку було позбавлено можливості отримання паспорт у формі книжечки, яка відносилася до певної суспільної групи, та по своїм релігійним переконанням вважала, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що самі по собі дії відділу УДМС щодо відмови особі у видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки відповідали Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвічують особу чи її спеціальний статус».

У даній справі ОСОБА_1 звернулась до органу міграційної служби із заявою, в якій просила оформити і видати їй новий паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року, замість дійсного паспорта у формі ІD-картки, що підлягає обміну, у зв`язку зі зміною прізвища, тобто ОСОБА_1 фактично звернулась із вимогою про обмін паспорта у формі ІD-картки у зв`язку із зміною інформації, яка підлягала внесенню до паспорта. Суд апеляційної інстанції враховує, що при зверненні до міграційної служби 09.09.2022 року та її документуванні паспортом громадянина України у формі ІD картки 23.09.2022 року вже були внесені персональні данні ОСОБА_5 до Єдиного державного демографічного реєстру та присвоєно їй унікальний номер запису в реєстрі. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у зразковій справі правовідносини стосувались майбутнього внесення персональних даних до Реєстру, та предметом розгляду у такій справі було порушене право мати паспорт у альтернативній формі особи, яка не надавала згоду на обробку персональних даних. Суд апеляційної інстанції зазначає, що є безпідставними посилання ОСОБА_1 на висновки , викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №806/3265/17 (зразкова справа), оскільки такі стосуються інших правовідносин, а саме при її прийнятті суд захистив право позивача на виготовлення паспорта у традиційній формі книжечки зразка 1994 року (внутрішній паспорт громадянина України) виключно з огляду на його релігійні переконання для особи, яка ніколи не зверталася за оформленням біометричних документів.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на її небажання присвоєння унікального номеру запису в Реєстрі. Суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про порушення ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

При вирішенні спору по суті, суд апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.242 КАС України керується судовою практикою, викладеною у постановах Верховного Суду від 21.12.2022 року у справі №160/1/21 та від 08.06.2023 року у справі №380/5977/21.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 року у адміністративній справі №160/4747/23 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя С.В. Чабаненко