Справа № 380/1158/23
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань зупинення провадження

13 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/1158/23 пров. № А/857/7515/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
за участю секретаря судового засідання Хабазня Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі № 380/1158/23 за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" до 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), Львівська обласної військової (державної) адміністрації про зобов`язання вчинити дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Позивач АТ Українська залізниця від імені якого діє регіональна філія Львівська залізниця АТ Українська залізниця звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до 7 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), Львівської обласної державної адміністрації, в якому просив:

зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний Карпатський загін Державної прикордонної служби України та Львівську обласну військову (державну) адміністрацію внести зміни до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) від 13.07.2022 № 907-АГ Про примусове відчуження та вилучення майна в умовах правового режиму воєнного стану, в частині визначення способу передачі майна в умовах правового режиму воєнного стану, а саме: замість вилучення майна передбачити примусове відчуження майна.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі № 380/1158/23 у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Також позивач звернувся з клопотанням про зупинення провадження у даній адміністративній справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №917/1212/21. На обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що спірні правовідносини у даній справі є подібними спірним правовідносинам у справі №917/1212/2, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, позаяк стосується правового режиму майна акціонерних товариств, 100% акцій яких належить державі.

В судовому засіданні представник позивача Кінцак С.Б. надала пояснення та підтримала доводи клопотання про зупинення провадження. Представник Військової частини НОМЕР_1 Хиря В.В. та представник Львівська обласної військової (державної) адміністрації Брильовська О.Р. в судовому засіданні надали пояснення та заперечили проти задоволення клопотання про зупинення провадження у даній справі.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 13.07.2022 відповідач - 7 прикордонний Карпатський загін Державної прикордонної служби України видав наказ за № 907-АГ Про примусове відчуження та вилучення майна в умовах правового режиму воєнного стану, в якому зазначено:

Відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України № 70-16426/0/6-22-Вих від 13.06.2022 року Про облаштування резервуарного парку, Указу Президента України від 24.02.2022 Про ведення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ та у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану, керуючись п. 3 ст. 3 та п. 1 ст. 4 Закону України Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану від 23.04.2021 №4765-VI наказано провести вилучення майна, яке знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, пров. Вокзальний, 11 та перебуває у розпорядженні регіональної філії Львівська залізниця АТ Укразалізниця () за переліком зазначеним у ньому.

Не погоджуючись з вказаним наказом у частині визначеного способу передачі шляхом безоплатного вилучення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Заявлені вимоги позовної заяви та доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що AT Укрзалізниця є юридичною особою приватного права та набула у приватну власність внесене до її статутного капіталу державне майно в обмін на емітовані товариством акції (єдиним власником яких є держава), а як наслідок стверджує, що примусове відчуження належного їй майна в умовах воєнного стану повинно бути здійснено з відшкодуванням його вартості.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Частиною першою статті 23 КАС України визначено виключний перелік випадків, за наявності яких суд зобов`язаний зупинити провадження, а зокрема у справі в разі:

1) смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи, ліквідації суб`єкта владних повноважень, іншого органу, а також злиття, приєднання, поділу, перетворення юридичної особи, які були стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, - до встановлення правонаступника;

2) необхідності призначення або заміни законного представника сторони чи третьої особи - до вступу у справу законного представника;

3) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду;

4) звернення обох сторін з клопотанням про надання їм часу для примирення, у тому числі шляхом медіації, - до закінчення строку, про який сторони заявили у клопотанні;

5) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

6) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді - до припинення врегулювання спору за участю судді.

Дослідивши матеріали справи та урахувавши доводи заявленого клопотання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність обов`язкових підстав, перелічених у ч. 1 ст. 236 КАС України для зупинення провадження у даній справі.

Частиною 2 ст. 236 КАС України установлено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі:

1) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що перешкоджає прибуттю до суду, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до одужання;

2) знаходження учасника справи у довгостроковому відрядженні, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до повернення з відрядження;

3) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі - до припинення перебування на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

4) призначення судом експертизи - до одержання її результатів;

5) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції;

6) направлення судового доручення щодо збирання доказів - до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення;

7) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів;

9) розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі;

10) постановлення ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом - до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

У доводах заявленого клопотання позивач покликається на положення п.5 ч. 2 ст. 236 КАС України щодо перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювались позиції щодо визначення поняття «подібні правовідносини». Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Порівнюючи предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог, час виникнення спірних правовідносин і встановлені фактичні обставини у справі, яка переглядається, та вищезазначених справах, суд звертає увагу апелянта, що вони є відмінними.

Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25 квітня 2018 року у справі № 925/3/7, пункт 40 постанов від 25 квітня 2018 року у справі № 910/24257/16).

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19, пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц).

Дослідивши зміст ухвали Верховного Суду від 23 травня 2023 року у справі №917/1212/21, колегією суддів установлено, що правовідносини у даній справі не є подібними.

Так у справі №917/1212/21 спір стосується визнання незаконними та скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію обтяжень, визнання незаконним та скасування наказу Держгеонадр з приводу правочинів по відчуженню майна Компанії, переданого до статутного капіталу засновником, витребування майна та скасування державної реєстрації права приватної власності та визначення правового режиму майна акціонерних товариств, 100% акцій яких належить державі.

Натомість, спірні правовідносин у цій справі полягають в тому, що позивач просить зобов`язати відповідачів внести зміни до оскаржуваного наказу військової частини НОМЕР_1 лише в частині визначення способу передачі майна в умовах правового режиму воєнного стану, а саме: замість безоплатного вилучення майна передбачити примусове відчуження майна з відшкодуванням його вартості, позаяк заперечує обставини щодо поширення на нього положень п.2 ч. 1 ст. 1 Закону України Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану в частині вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, який передбачає - позбавлення державних підприємств, відповідного майна з метою його передачі для потреб держави в умовах воєнного стану без відшкодування вартості такого майна.

Як наслідок, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для зупинення провадження у даній справі до розгляду ВП ВС справи №917/1212/21.

Керуючись ст.236, 248, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця" про зупинення провадження у даній адміністративній справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №917/1212/21 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повний текст ухвали складено 13 липня 2023 року