Справа № 160/2390/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2023 року м. Дніпросправа № 160/2390/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кодацьке-Агро» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року (суддя Рищенко А.Ю.) в справі № 160/2390/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кодацьке-Агро» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кодацьке-Агро» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №346528 від 28 грудня 2022 року та №346529 від 28 грудня 2022 року. Підставою позову зазначено порушення відповідачем строку розгляду справи про застосування адміністративно-господарського стягнення та допущення процедурних порушень при здійсненні заходів державного нагляду (контролю).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Звертає увагу, що відповідачем порушено двомісячний строк розгляду справи про порушення на автомобільному транспорті, встановлений пунктом 25 Порядку №1567, а судом першої інстанції безпідставно застосовано норми Господарського кодексу України, позаяк а ні Законом України «Про автомобільний транспорт», а ні Порядком № 1567 не встановлено, що справи про порушення за результатами здійснення державного контролю на автомобільному транспорті розглядаються в порядку, визначеному Господарським кодексом України.

Вважає, що стаття 250 Господарського кодексу України може бути застосована у разі відсутності спеціального закону або порядку, а процедура здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначена Порядку № 1567, який є чинним.

Також зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінки усім доводам позивача, зокрема, щодо не надання відповідачем належно оформленої відповіді за результатами розгляду скарги позивача, тобто порушено порядок розгляду скарг.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 жовтня 2022 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області на а/д М-14 Київ - Одеса (210 км + 450 м) проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів та пасажирів, в ході проведення якої зупинений транспортний засіб марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який використовувався позивачем як автомобільним перевізником (не заперечується).

За результатами рейдової перевірки складено акт №338327 від 04 жовтня 2022 року, в якому зазначено, що під час рейдової перевірки встановлено перевезення вантажу з перевищенням габаритних обмежень, а також встановлено відсутність протоколу перевірки, адаптації картографа до транспортного засобу, товарно-транспортної накладної, дозволу на перевезення неподільного вантажу.

Вказані матеріали перевірки стали підставою для винесення начальником відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дяденчуком Дмитром:

- постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №346528 від 28 грудня 2022 року у розмірі 17000 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

- постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №346529 від 28 грудня 2022 року у розмірі 51000 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме абз. 17 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

10 січня 2023 року позивачем складено та направлено скарги на означені постанови до контролюючого органу, які листом від 27 січня 2023 року залишені без задоволення, а спірні постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що питання застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» регулюються Господарським кодексом України, а санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення.

Оскільки порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт встановлено і зафіксовано 04 жовтня 2022 року, тому адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу відповідач міг застосувати до 04 квітня 2023 року.

Тому суд першої інстанції, врахувавши, що жодних зауважень, в тому числі і від водія транспортного засобу, відносно можливого порушення саме процедури габаритно-вагового контролю ні матеріали перевірки, ні матеріали справи, не містять, а адміністративно-господарські штрафи накладено в межах строку, встановленого статтею 250 Господарського кодексу України, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки суду першої інстанції обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в ході перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом 04 жовтня 2022 року на автодорозі М-14 Київ-Одеса 210 км + 450 км посадовою особою відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 338327, яким встановлено, що під час перевірки транспортного засобу марки MAN з напівпричепом, номерні знаки НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Кодацьке-Агро», встановлені порушення, які полягають у перевезенні вантажу з перевищенням габаритних обмежень, а також відсутності протоколу перевірки, адаптації картографа до транспортного засобу, товарно-транспортної накладної, дозволу на перевезення неподільного вантажу, відповідальність за які передбачена абз. 17 та абз 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Водій ознайомлений з актом та іншими складеними під час перевірки документами.

Постановою начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Д. Дяденчука від 28 грудня 2022 року № 346529 з ТОВ «Кодацьке-Агро» стягнуто адміністративно-господарський штраф в сумі 51 000,00 грн. за порушення абзацу 17 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Постановою начальника відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Д. Дяденчука від 28 грудня 2022 року № 346528 з ТОВ «Кодацьке-Агро» стягнуто адміністративно-господарський штраф в сумі 17 000,00 грн. за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За результатами розгляду скарг позивача листом Укртрансбезпеки від 27 січня 2023 року № 717/3.6/15-23 повідомлено позивача, що постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 28 грудня 2022 року №№ 346528 та 346529 залишені без змін, скарги без задоволення.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є дотримання органом державного нагляду (контролю) строку накладення стягнення як підстави для визнання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу протиправною, а також дотримання суб`єктом владних повноважень порядку розгляду скарг.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ).

Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

За змістом частини сімнадцятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ встановлено перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Позивачем не спростовується відсутність у водія документів, зазначених в акті перевірки.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII (далі Закон № 3353-ХІІ), відповідно частини першої статті 29 якого до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Частиною другою статті 29 Закону № 3353-ХІІ встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Позивачем не спростовується доведеність факту перевищення габаритних параметрів транспортним засобом.

Абзацом сімнадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що водій на час проведення перевірки 04 жовтня 2022 року не мав при собі протоколу перевірки, адаптації картографа до транспортного засобу, товарно-транспортної накладної, дозволу на перевезення неподільного вантажу, а також встановлення факту перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, не спростування позивачем цих обставин, вважається доведеним порушення позивачем як автомобільним перевізником вимог статті 48 Закону № 2344-ІІІ.

Фактично підставою позову про протиправність постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів є прийняття постанов поза межами строку розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, встановленого підзаконним нормативно-правовим актом.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (з 04 лютого 2022 року Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567), яким також врегульоване питання оформлення результатів рейдової перевірки (перевірки на дорозі) та застосування адміністративно-господарських штрафів.

Пунктом 25 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Види адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 239 Господарського кодексу України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Згідно зі статтею 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Адміністративно-господарський штраф може застосовуватися у визначених законом випадках одночасно з іншими адміністративно-господарськими санкціями, передбаченими статтею 239 цього Кодексу.

Частиною першою статті 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

За своєю суттю накладені оскарженими позивачем постановами стягнення є адміністративно-господарськими санкціями (адміністративно-господарськими штрафами), відповідно такі адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Інші, ніж встановлені частиною першою статті 250 Господарського кодексу України, строки застосування адміністративно-господарських санкцій можуть бути встановлені лише законом, проте спеціальним законом такі строки не встановлені, тому граничними строками застосування штрафу є строки, які передбачено саме Господарським кодексом України.

При цьому строк, який визначено приписами Порядку № 1567 як підзаконним нормативно-правовим актом, є строком розгляду справи про порушення у сфері законодавства про автомобільний транспорт, а не строком накладення адміністративно-господарського штрафу.

Відтак, оскільки відповідачем накладено на позивача адміністративно-господарські штрафи постановами від 28 грудня 2022 року за порушення законодавства про автомобільним транспорт, виявлене 04 жовтня 2022 року, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 250 Господарського кодексу України, є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстави вважати, що постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 28 грудня 2022 року №№346529, 346528 є протиправними.

Суд у спростування доводів апелянта стосовно того, що судом першої інстанції безпідставно застосовано норми Господарського кодексу України, позаяк а ні Законом України «Про автомобільний транспорт», а ні Порядком № 1567 не встановлено, що справи про порушення за результатами здійснення державного контролю на автомобільному транспорті розглядаються в порядку, визначеному Господарським кодексом України, стаття 250 Господарського кодексу України може бути застосована у разі відсутності спеціального закону або порядку, а процедура здійснення державного контролю на автомобільному транспорті визначена Порядку № 1567, який є чинним, зауважує, що інші, ніж встановлені частиною першою статті 250 Господарського кодексу України, строки застосування адміністративно-господарських санкцій можуть бути встановлені лише законом, проте спеціальним законом такі строки не встановлені, тому граничними строками застосування штрафу є строки, які передбачені Господарським кодексом України.

Суд вкотре наголошує, що строк, який визначено приписами Порядку № 1567 як підзаконним нормативно-правовим актом, є строком розгляду справи про порушення у сфері законодавства про автомобільний транспорт, а не строком накладення адміністративно-господарського штрафу.

Стосовно посилання апелянта на порушення відповідачем порядку розгляду скарги в частині не надання відповідачем належно оформленої відповіді за результатами розгляду скарги позивача суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 32 Порядку № 1567 скарга на постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів може бути подана до Укртрансбезпеки.

Скарга на постанову подається протягом 10 днів після її отримання відповідно до пункту 29 цього Порядку. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин за заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника, щодо якого винесена постанова, строк може бути поновлений керівником Укртрансбезпеки за умови надання заявником документів, що підтверджують наявність поважних причин несвоєчасного подання скарги в установлений строк (тимчасова непрацездатність, засвідчена в установленому порядку, або перебування у відрядженні).

Згідно з пунктом 34 Порядку № 1567 під час розгляду скарги на постанову перевіряється законність і обґрунтованість її винесення та у десятиденний строк після надходження скарги приймається одне з таких рішень: постанова залишається без зміни, а скарга без задоволення; постанова скасовується і матеріали подаються на повторний розгляд; змінюється розмір стягнення в межах, передбачених Законом, проте не в бік збільшення.

Пунктом 35 Порядку № 1567 передбачено, що копія рішення по скарзі на постанову видається у строк до трьох днів під розписку уповноваженій особі автомобільного перевізника чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням або на офіційну електронну адресу (за наявності).

Судом встановлено, що скарга позивача від 10 січня 2023 року, яка зареєстрована Укртрасбезпекою 17 січня 2023 року, розглянута у десятиденний строк, визначений пунктом 34 Порядку № 1567, відповідь за результатами розгляду скарги надано позивачу 27 січня 2023 року, а оформлення відповіді із проставленням печатки відділу діловодства та ведення архіву та без підпису особи, яка зазначена підписантом, жодним чином не свідчить про протиправність постанов про застосування адміністративного-господарського штрафу.

Аргументи апелянта про неврахування судом першої інстанції правової позиції Верховного Суду у питанні застосування строків як складової принципу юридичної визначеності суд відхиляє, позаяк приведені апелянтом правові висновки викладені у відмінних від цієї справи правовідносинах та не стосуються строків застосування адміністративно-господарських штрафів.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кодацьке-Агро» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року в справі № 160/2390/23 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року в справі № 160/2390/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кодацьке-Агро» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення12 липня 2023 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 12 липня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко