Справа № 280/5250/23
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

14 липня 2023 року Справа № 280/5250/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калашник Ю.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, буд. 38; фактичне місцезнаходження: 70413, Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вул. Центральна, буд. 6; ) про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати пункт №4 наказу Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 28.11.2022 №54 «Про підсумки проведення службового розслідування», яким начальника ІТВ - начальника зв`язку Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Кліменкова І.В., притягнуто до повної матеріальної відповідальності за завданий державі матеріальний збиток на загальну суму 82361,46 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

Згідно з ч.2 ст.171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч.4 ст. 59 КАС України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з пунктів 2-5 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41 (Положення №41), ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами України.

В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1).

Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Пункт 12 Положення №41 закріплює обов`язкові реквізити ордера, зокрема згідно підпункту 12.4 вказаного пункту ордер містить назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Таким чином, ордер має містити чітку назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, зокрема, конкретну назву суду.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18 сформульовано висновок про те, що з огляду на підпункт 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, при цьому, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №9901/939/18 вказано, що на підставі підпункту 15.4 пункту 15 Положення ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

При цьому, в разі надання адвокатом правової допомоги в суді ордер має містити назву суду, у якому адвокат надає правову допомогу.

Отже, якщо в ордері не зазначено назви суду, у якому адвокат надає правову допомогу, а тому такий ордер не можна визнати документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в справі № 911/2636/19 постанова від 17 серпня 2020 року.

Судом встановлено, що позовна заява від імені ОСОБА_1 подана та підписана адвокатом Стариченко Миколою Петровичем.

До позовної заяви на підтвердження повноважень адвоката Стариченко Миколи Петровича щодо представництва інтересів Кліменкова Іллі Валерійовича додано ордер від 19.04.2023 серії АР №1110904.

Із наданого ордеру вбачається, що в графі назва органу, у якому надається правова допомога адвокатом зазначено, що правова допомога надається у Луганському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; судах усіх інстанцій.

Таким чином, найменування Запорізького окружного адміністративного суду як органу, в якому представник має право надавати правову допомогу позивачу, ордер не містить.

З вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що до позову не додано документу, що підтверджує повноваження адвоката представляти інтереси позивача в Запорізькому окружному адміністративному суді, таких як довіреність або ордер, видані відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18, провадження №11-44заі19, від 03.07.2019 у справі № 9901/939/18, провадження №11-1521заі18, в ухвалі Верховного Суду від 29.07.2019 у справі №620/4113/18, адміністративне провадження №К/9901/20184/19.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи "Креуз проти Польщі", що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти ("Kreuz v. Poland" № 28249/95).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Одночасно суд зазначає, що повернення судом позовної заяви, з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені та можливість повторного звернення до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для її повернення, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною в ухвалі від 11.01.2019 у справі №820/3119/18 адміністративне провадження №К/9901/119/19.

Згідно з ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Луганського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, буд. 38; фактичне місцезнаходження: 70413, Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вул. Центральна, буд. 6; ) про визнання протиправним та скасування наказу, - повернути.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою і усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.251, 256, 295 КАС України.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.251, 295, 297 КАС України.

Суддя Ю.В.Калашник