Справа № 500/2788/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2788/23

14 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (надалі, відповідач-2), визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка оформлена рішенням за №71 від 08.05.2023, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком період роботи з 01.09.1980 по 01.06.1981 на посаді санітарки в Міській стоматологічній поліклініці м.Новосибірська, періоди роботи з 15.08.1985 по 08.01.1990 вчителем початкових класів в Школі-інтернаті №35, період роботи з 01.04.1995 по 31.07.1995 вихователем дитячого садка - ясел Господарського відділ УМВС України в Тернопільській області та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, з дати виникнення права на таку пенсію - 05.04.2023 року.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає, що відповідачами протиправно не зараховано спірні періоди роботи позивача до страхового стажу, так як такі періоди підтверджуються записами в трудовій книжці позивача. Просить врахувати, що позивач не може нести відповідальності за правильність, повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак, на думку позивача, такі обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Ухвалою суду від 08.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачам встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи поти позовних вимог, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що у записі про період роботи з 01.09.1980 по 01.06.1981 наявне виправлення в даті наказу про звільнення, запис про період роботи з 15.08.1985 по 08.01.1990 завірений відтиском печатки, на якому неможливо прочитати назву підприємства, у записі про період роботи з 01.04.1995 по 31.07.1995 наявне виправлення у даті прийняття, а запис про виправлення завіряє запис №12, в зв`язку з чим зазначені періоди роботи не враховано до страхового стажу. Отже, вважає, що страховий стаж позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком згідно документів, доданих до заяви про призначення пенсії, та з урахуванням інформації з системи персоніфікованого обліку складає 26 років 11 місяців 26 днів.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, просив відмовити у задоволенні позову повністю з аналогічних підстав, що і Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

Судом встановлено, що позивач звернулася із заявою від 01.05.2023 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління ПФУ в м.Києві від 08.05.2023 №71 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 " позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Зокрема, відповідачем-2 зазначено про те, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, диплом), загальний страховий стаж складає 26 років 11 місяців 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. До загального страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_1 не враховано: період роботи згідно з 01.09.1980 по 01.06.1981, оскільки наявне виправлена в даті наказу на звільнення, період роботи з 15.08.1985 по 08.01.1990, неможливо ідентифікувати назву підприємства на печатці у записі на звільнення та період роботи з 01.04.1995 по 31.07.1995, наявне виправлення у даті прийняття, а запис про виправлення завіряє запис №12.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області від 09.05.2023 за №1900-0214-5/19741 позивача повідомлено про відмову в призначенні пенсії та надано копію рішення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача-2, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Разом з тим, суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що при зарахуванні до загального страхового стажу спірних періодів ключовим є наявність таких періодів в трудовій книжці, а в разі відсутності записів у трудовій книжці, - підтвердження належними доказами у контексті п.3 Порядку №637.

Періоди роботи позивача з 01.09.1980 по 01.06.1981 на посаді санітарки в Міській стоматологічній поліклініці м.Новосибірська, з 15.08.1985 по 08.01.1990 вчителем початкових класів в Школі-інтернаті №35, період роботи з 01.04.1995 по 31.07.1995 вихователем дитячого садка - ясел Господарського відділ УМВС України в Тернопільській області підтверджується записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , виданій позивачу 02.08.1980.

Зміна прізвища позивача з дошлюбного - ОСОБА_1 на ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Таким чином, суд вважає, що спірні у даній справі періоди роботи підлягають до зарахування до страхового стажу позивача.

Поряд з цим, перевіряючи спірне рішення на відповідність вимогам ст. 2 КАС України, суд вважає, що Рішення ГУ ПФУ в м. Києві про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №71 від 08.05.2023 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Отже, у сукупності наведених вище обставин, спірні періоди підлягають до зарахування до страхового стажу позивача, та позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, так як страховий стаж позивача, становить понад 30 років.

Нормативно-правовим актом, яким у даному випадку регулюються умови призначення пенсії за віком є Закон № 1058-IV, зокрема ст. 26.

Враховуючі визначені цією нормою підстави та умови призначення пенсії за віком, а також наявність у позивача усіх необхідних умов для призначення пенсії вік та страховий стаж, суд дійшов висновку, що вирішення питання призначення пенсії у даному випадку не є дискреційним повноваженням Пенсійного органу.

Отже, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком період роботи з 01.09.1980 по 01.06.1981 на посаді санітарки в Міській стоматологічній поліклініці м.Новосибірська, періоди роботи з 15.08.1985 по 08.01.1990 вчителем початкових класів в Школі-інтернаті №35, період роботи з 01.04.1995 по 31.07.1995 вихователем дитячого садка - ясел Господарського відділ УМВС України в Тернопільській області, та призначити їй пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з наступного дня з дати (05.04.2023) виникнення права на таку пенсію, тобто з 06.04.2023 року.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення повністю. Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №71 від 08.05.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком періоди роботи з 01.09.1980 по 01.06.1981 на посаді санітарки в Міській стоматологічній поліклініці м.Новосибірська, з 15.08.1985 по 08.01.1990 вчителем початкових класів в Школі-інтернаті №35, з 01.04.1995 по 31.07.1995 вихователем дитячого садка - ясел Господарського відділ УМВС України в Тернопільській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, починаючи з 06.04.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 14 липня 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження:Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ 53,04053 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.