Справа № 200/19043/21
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
О К Р Е М А У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
Розглянувши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, суд встановив.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 по справі №200/19043/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 14 від 29.11.2021 про відмову ОСОБА_2 в призначенні пенсії, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №12023 від 23.11.2021 про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з урахуванням висновків суду.

Зазначене рішення набрало законної сили 24.06.2022.

На виконання рішення по справі № 19043/21 від 24.05.2022 Донецьким окружним адміністративним судом 08.02.2023 видано виконавчий лист.

07.03.2023 на підставі вказаного виконавчого листа відділом примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відкрито виконавче провадження ВП№71205973.

Ухвалою суду від 27.06.2023 прийнято до розгляду в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду по справі №200/19043/21 в порядку статті 383 КАС України за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області у п`ятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, надати до суду письмові пояснення і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти заяви. Також витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області копію рішення за результатами розгляду заяви позивача, яке приймалось на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/19043/21, а також докази його вручення або направлення позивачеві, які необхідно було направити до Донецького окружного адміністративного суду у п`ятиденний строк, з дня отримання даної ухвали.

Станом на час розгляду заяви будь яких пояснень з приводу виконання рішення суду та доказів, що підтверджують заперечення проти заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинський області до суду не надано. Так само не надано спірне рішення (рішення за результатами розгляду заяви позивача, яке приймалось на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/19043/21) та докази його вручення або направлення позивачеві. Отже, суд виходить із того, що позивач спірне рішення не отримувала, оскільки докази протилежного у суду відсутні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 надавалась оцінка спірним правовідносинам між позивачем та відповідачем, зокрема щодо віку, з якого позивач має право на пенсію по втраті годувальника, а саме: … Згідно з частиною 1 статті 9 Закон № 1058-IV, відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 10 Закону№ 1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону № 1058-IV, визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за яких пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року - незалежно від тривалості страхового стажу.

За визначенням пункту 1 частини 2 згаданої статті Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Відповідно до статті 26 Закон № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком починаючи з 01 січня 2019 року за наявності страхового стажу не менше 26 років.

Із системного аналізу означених вище норм, суд робить висновок, що умовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, що призначається членам сім`ї, є досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону або ж такі особи є особами з інвалідністю. Наведені умови не залежать одна від одної.

В розглядуваному випадку, позивач є особою з інвалідністю, що з огляду на наведені положення Закону є однією з умов для призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

На думку суду, відповідач помилково до даних правовідносин застосовує також положення статті 26 Закону стосовно необхідності 15 років страхового стажу, як умови для призначення пенсії.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що спірне рішення № 14 від 29.11.2021 про відмову позивачу в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника прийнято не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення».

Таким чином, у вказаному рішенні підтверджено право позивача на призначення пенсії по втраті годувальника відповідно до статті 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

За приписами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Разом з тим, відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 03.04.2023 за результатами повторного розгляду заяви позивача №12023 від 23.11.2021 на виконання рішення суду, управлінням повторно 09.12.2022 відмовлено у призначенні пенсії позивачу у зв`язку із втратою годувальника, оскільки у заявниці відсутній необхідний страховий стаж, передбачений статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області всупереч рішенню суду визначено, що позивач повинна мати необхідний страховий стаж, оскільки у рішенні зроблено висновок, що позивач має право на призначення пенсії по втраті годувальника незалежно від страхового стажу, оскільки є особою з інвалідністю.

Таким чином, судом установлено невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2022 у справі №200/19043/21.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 2, 14, 370 КАС України та ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

За приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина 6 статті 383 КАС України).

Статтею 249 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина 1 статті 249 КАС України).

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором (частина 2 статті 249 КАС України).

З огляду на вищенаведене, керуючись статтями 249, 295, 297, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Постановити окрему ухвалу.

Направити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області (юридична адреса: 43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22В, ) окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області усунути порушення вимог ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 2, 14, 370 КАС України та ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів шляхом виконання у повному обсязі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року у справі №200/10362/20-а.

Про виконання вимог даної ухвали проінформувати Донецький окружний адміністративний суд протягом місяця після її постановлення.

Копію ухвали суду надіслати сторонам по справі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, відповідно до статті 295 КАС України.

Згідно приписів статті 297 КАС України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала складена та підписана 17 липня 2023 року.

Суддя О.В. Зінченко