Справа № 500/2258/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2258/23

14 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі Головне управління, відповідач), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

визнати протиправними дії Головного управління щодо незарахування ОСОБА_1 в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 10.03.1973 по 01.04.1977 з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців;

зобов`язати Головне управління зарахувати до стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, період роботи з 10.03.1973 по 01.04.1977 в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та здійснити перерахунок пенсії із врахуванням цього стажу.

В обґрунтування позову вказано, що з 06.07.2005 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV), статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) (робота за списком №2).

У березні 2023 року відбулося підвищення пенсії зумовлене виплатою індексації, про що позивач дізнався з протоколу на веб-сайті Пенсійного фонду. Тоді ж позивач виявив розбіжності між даними Пенсійного фонду і даними документів, наданих ним для призначення пенсії, а саме щодо незарахування періоду понаднормованого стажу. За даними Пенсійного фонду страховий стаж, обчислений при розрахунку пенсії, становить 32 роки 5 днів, в тому числі робота за списком № 2 - 10 років. При цьому відповідачем не враховано коефіцієнт стажу з урахуванням кратності за окремі періоди.

Відповідно до довідки про заробітну плату, видану 16.09.2008 Архівним відділом адміністрації Іультинського муніципального району Чукотського автономного округу, ОСОБА_1 з березня 1973 року по березень 1977 року отримував заробітну плату на підприємстві, що знаходилось у районах Крайньої Півночі, і на нього поширювалися усі пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Згідно сформованої Пенсійним фондом довідки по заробітній платі, що була врахована при призначенні/перерахунку пенсії, розмір заробітної плати за цей період було включено до розрахунку, проте коефіцієнт стажу з урахуванням кратності не застосовано. У зв`язку з цим позивач 31.03.2023 звернувся до Головного управління та просив зарахувати стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок пенсії із урахуванням цього стажу. У відповіді від 20.04.2023 Головне управління відмовило у такому перерахунку через неподання заявником одного із передбачених для зарахування до страхового стажу у пільговому обчисленні документів відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Позивач не погоджується з таким діями відповідача та вказує, що стаж його роботи в районах Крайньої Півночі за період з 22.03.1973 по 31.03.1977 підтверджується поданими до територіального органу Пенсійного фонду документами, передбаченими пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, а саме: записом в трудовій книжці та архівною довідкою № 01-16/Г950 від 16.09.2008, яких достатньо для зарахування відповідного періоду до страхового стажу у пільговому обчисленні. Позивач наводить судову практику Верховного Суду у подібних правовідносинах та просить визнати протиправними дії Головного управління щодо незарахування йому в пільговому обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

07.07.2023 від Головного управління до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.39-42). Відповідач вказує, що у відповідь на заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії рішення не приймалося, бо заява подавалася не відповідно до пункту 1.1. розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Постанова №22-1), а тому й розглядалася як звернення в порядку Закону України «Про звернення громадян». Листом Головного управління від 20.04.2023 позивачу направлено відповідь щодо неврахування періодів роботи з 22.03.1973 по 31.03.1977 в півторакратному розмірі через відсутність достатніх підстав.

При призначенні пенсії позивачу страховий стаж обчислено відповідно до представлених додаткових документів та даних, що містяться у системі персоніфікованого обліку.

Відповідач посилаючись на пункт 5 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV вказує, що стаж роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до них, до 1 січня 1991 року зараховується до страхового стажу у пільговому обчисленні. Проте таке зарахування можливе на підставі таких документів: трудова книжка, в якій є існуючий штамп підприємства про поширення пільг щодо обчислення стажу роботи (тільки запис в трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не достатньо для обчислення стажу з урахуванням кратності); письмовий трудовий договір, або довідки підприємства, установи, організації, де працювала особа, в яких зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період на який його було укладено і розповсюдження на особу пільг щодо обчислення стажу за цей період, укладеного не менше ніж на 3 роки; свідоцтва про бронювання житла у зв`язку з роботою на Крайній Півночі на підставі строкового договору; інших документів, які підтверджують роботу в зазначених місцевостях, на підставі строкового договору, укладеного на 3 роки.

Оскільки позивачем не надано одного із вищевказаних документів, тому провести перерахунок стажу з 22.03.1973 по 31.03.1977 в півторакратному розмірі підстав не було.

Також відповідач зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", прийнято рішення про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві. Пенсії громадянам, які працювали на території російської федерація призначаються на умовах, визначених Законом №1058-ІV, при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року.

23.12.2022 набрав чинності Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією, дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22.01.1993 і ратифіковано Законом України від 10.11.1994 №240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28.03.1997 і ратифіковано Законом України від 03.03.1998 №140/98-ВР.

Документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема, про стаж роботи до 31 грудня 1991 року, уточнюючі довідки про пільговий характер роботи, про навчання, про цивільний стан особи та інші документи враховуються при призначенні пенсії у разі проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений, передбаченого статтею 4 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів від 05 жовтня 1961 року.

Додатково відповідач звертає увагу на застосування процесуальних строків, з огляду на те, що позивач звертався за призначенням пенсії ще 28.09.2005. Будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що його діями чи бездіяльністю порушуються його права та законні інтереси, відсутні.

Відповідач просить у позові відмовити.

13.07.2023 до суду надійшли матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с.46-138).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головним управлінням призначено пенсію за віком на пільгових умовах (робота за списком №2) відповідно до пункту 2 частини третьої Прикінцевих положень Закону №1058-ІV, статті 100 Закону № 1788-XII з 06.07.2005 (а.с.48). Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивача на момент страховий стаж, обчислений при розрахунку пенсії, становить 32 роки 5 днів, в тому числі робота за списком № 2 - 10 років 2 дні (а.с.49).

В матеріалах пенсійної справи є заява позивача від 11.07.2008 про перерахунок пенсії, до якої були долучені, серед іншого, копія трудової книжки ОСОБА_2 (після зміни прізвища відповідно до даних свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с.21)), дата заповнення 13.05.1969 з відомостями (записами) про роботу позивача у спірний період з 10.03.1973 по 01.04.1977 (а.с.52, 54-56), а також заява від 28.11.2008 про перерахунок пенсії з архівними довідками № 01-16/Г949 та № 01-16/Г950, виданими 16.09.2008 Архівним відділом адміністрації Іультинського муніципального району Чукотського автономного округу, про роботу ОСОБА_2 з 22.03.1973 по 01.04.1977 в «старательськой артели «Перспективная» ИГОКа им.Ленина» (російською мовою) (а.с.66, 67, 68).

Відповідно до протоколу з пенсійної справи позивача щодо наявного стажу пенсіонера, то такий після подання вказаних документів не змінився та становив 32 роки 5 днів, у тому числі робота за списком № 2 - 10 років 2 дні (а.с.73, 77).

31.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління з заявою, у якій просив зарахувати йому стаж роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 22.03.1973 по 31.03.1977 (підтверджений архівною довідкою № 01-16/Г950 від 16.09.2008) з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок пенсії із врахуванням цього стажу (а.с.10-11).

На цю заяву Головне управління надало відповідь листом від 20.04.2023 року за №2310-2302/Д-02/8-1900/23 про відсутність підстав для врахування періодів роботи з 22.03.1973 по 31.03.1977 в півторакратному розмірі.

У листі відповідач зазначив положення статті 24 Закону №1058-ІV та пункт 5 Прикінцевих положень цього ж Закону. Також вказав, що стаж роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до них до 1 січня 1991 року зараховується до страхового стажу у пільговому обчисленні на підставі таких документів: трудова книжка, в якій є існуючий штамп підприємства про поширення пільг щодо обчислення стажу роботи (тільки запис в трудовій книжці про факт роботи в районах Крайньої Півночі не достатньо для обчислення стажу з урахуванням кратності); письмовий трудовий договір, або довідки підприємства, установи, організації, де працювала особа, в яких зазначено про факт роботи за строковим трудовим договором, період на який його було укладено і розповсюдження на особу пільг щодо обчислення стажу за цей період, укладеного не менше ніж на 3 роки; свідоцтва про бронювання житла у зв`язку з роботою на Крайній Півночі на підставі строкового договору; інших документів, які підтверджують роботу в зазначених місцевостях, на підставі строкового договору, укладеного на 3 роки. Як висновок відповідач резюмував: оскільки позивачем не надано одного із вищевказаних документів, тому провести перерахунок стажу з 22.03.1973 по 31.03.1977 в півторакратному розмірі підстав немає (а.с.13-14).

Не погоджуючись з такими діями Головного управління, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку обставинам щодо незарахування окремих періодів роботи позивача до страхового стажу півторакратному розмірі, суд враховує наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (частина третя статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативі незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру тривалості роботи і тривалості перерв.

За змістом положень статті 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативі незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру тривалості роботи і тривалості перерв.

За змістом положень статті 62 Закону України № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Стосовно спірного періоду з 10.03.1973 по 01.04.1977, то трудова книжка ОСОБА_1 містить записи про його роботу в цей період оператором на старательській артілі «Перспективна», Чукотський автономний округ, район Крайньої Півночі (а.с.8, 54-55). Цей період роботи зарахований Головним управлінням до страхового стажу позивача в одинарному розмірі.

Спірним у цій справі є питання чи наявні підстави для зарахування такого періоду роботу до страхового стажу у півторакратному розмірі на підставі записів трудової книжки та архівної довідки про заробітну плату на підприємстві в районі Крайньої Півночі.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Отже, з огляду на наведене, для обчислення пільгового стажу за період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Відповідно до пункту 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590, робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується в стаж в полуторному розмірі за умови, якщо працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 і від 26.09.1967 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі» (в редакції постанови Ради Міністрів СРСР від 03.01.1983 № 12).

Відповідно до пункту "д" статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 № 1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, а саме зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах з п`яти до трьох років.

Пунктом третім постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01.03.1960 зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Згідно з пунктом 1, 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" і від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин:

1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;

2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 29.09.1967 та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

При цьому основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, є її трудова книжка. Також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема архівною довідкою.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 27.07.2022 у справі № 560/755/19, від 17.10.2022 у справі № 592/5589/17.

Верховний Суд зазначив, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відтак суд доходить до висновку про достатність одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.

Як зазначено вище, записами трудової книжки позивача підтверджується його робота з 10.03.1973 по 01.04.1977 оператором на старательській артілі «Перспективна», Чукотський автономний округ, район Крайньої Півночі.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи містяться дві архівні довідки № 01-16/Г949 та № 01-16/Г950, видані 16.09.2008 Архівним відділом адміністрації Іультинського муніципального району Чукотського автономного округу зі змісту яких слідує, що ОСОБА_3 працював з 22.03.1973 по 31.03.1977 в «старательськой артели «Перспективная» ИГОКа им.Ленина» (російською мовою) (а.с.66, 67, 68).

В довідках зазначено, що особа користується пільгами, які поширюються на осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі, Чукотський автономний округ знаходиться в районах Крайньої Півночі з екстремальними природньо-кліматичними умовами.

Довідки видані на підставі особових рахунків, одна з довідок містить відомості по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_2 з 22.03.1973 по 31.03.2077, інша про період роботи з 22.03.1973 по 01.04.1977.

Суд зазначав, що такі довідки були подані позивачем Головному управлінню ще в листопаді 2008 року.

Також суд звертає увагу, що дані довідок № 01-16/Г949 та № 01-16/Г950 від 16.09.2008 та трудової книжки містять розбіжності в датах, а тому суд, оцінюючи в сукупності всі представлені докази, що стосуються спірного періоду, та визначаючись щодо періоду роботи, надає перевагу архівній довідці № 01-16/Г950 від 16.09.2008, яка містить період, за який нарахована заробітна плата позивачу, з посиланням на такі дати - з 22.03.1973 по 31.03.1977 (включно). Нарахування заробітної плати в березні 1973 року вказує на неповний місяць роботи і розмір заробітної плати складає в середньому третину заробітку наступного місяця, за 01.04.1977 нарахування заробітної плати відсутнє.

Отже, ОСОБА_4 у період з 22.03.1973 по 31.03.1977 (включно), що складає більше трьох років працював в районах Крайньої Півночі, і такі відомості підтверджуються трудовою книжкою та архівними довідками і має право на пільгове зарахування стажу за цей період.

З огляду на викладене, дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу роботи в районі Крайньої Півночі з 22.03.1973 по 31.03.1977 (включно) на пільгових умовах, тобто один рік роботи за один рік та шість місяців, суд вважає протиправними.

При цьому суд зауважує, що відповідачем не заперечується той факт, що позивач працював в районах Крайньої Півночі, доводи пенсійного органу мотивовані лише тим, що позивач не надав усіх документів, з наведеного ним переліку (не конкретизувавши якого ж саме), для підтвердження роботи в районах Крайньої Півночі для пільгового обчислення страхового стажу, що, однак, не може бути достатньою підставою для відмови у зарахуванні відповідного періоду у пільговому обчисленні, враховуючи відомості з трудової книжки позивача та додатково надані документи.

Також суд критично оцінює посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" та Закон України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», бо до спірних правовідносин вони не застосовуються, позаяк на момент подання позивачем до територіального органу Пенсійного фонду відповідних довідок від 16.09.2008, виданих Архівним відділом адміністрації Іультинського муніципального району Чукотського автономного округу, наведені правові акти не діяли.

Похідна позовна вимога також підлягає до задоволення. Відповідача слід зобов`язати зарахувати періоди роботи в районі Крайньої Півночі з 22.03.1973 по 31.03.1977 до страхового стажу ОСОБА_1 з розрахунку один рік роботи за один рік та шість місяців. При цьому позивач просив зарахувати цей строк з 10.03.1973 по 01.04.1977, а тому позовна вимога підлягає до задоволення частково з коригуванням періоду трудової діяльності з огляду на первинні документи, що містилися в пенсійній справі позивача, про що зазначено вище.

Щодо строку, з якого слід здійснити перерахунок пенсії, то суд зазначає таке.

Предметом розгляду даної справи є проведення перерахунку вже призначеної позивачу пенсії і позивач ще у листопаді 2008 року подав до територіального органу Пенсійного фонду докази на підтвердження права на зарахування періоду роботи в районі Крайньої Півночі в пільговому обчисленні як один рік роботи за один рік та шість місяців, проте перерахунок стажу не було проведено. В подальшому лише в березні 2023 року ОСОБА_1 повторно звернувся з заявою до відповідача для розгляду питання перерахунку стажу і, отримавши відмову, звернувся 22.05.2023 до суду з цим позовом.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Ухвалою суду від 26.05.2023 у цій справі суд залишив позов ОСОБА_1 з первинними позовними вимогами про перерахунок пенсії позивача з часу подання довідки в 2008 році без руху, бо позивач не обґрунтував дотримання ним строку звернення до суду з такими позовними вимогами та не подав заяву про поновлення цього строку (у частині позовних вимог за період, що передує шестимісячному строку звернення до суду з цим позовом).

На усунення недоліків позову ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, заявивши їх без вказівки на дату, з якої слід зробити перерахунок його пенсії.

За таких обставин та враховуючи шестимісячний строк звернення до суду, передбачений частиною другою статті 122 КАС України, суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу слід провести за період, що передує шестимісячному строку звернення до суду з цим позовом, а саме з 22.11.2022.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 536,80 грн, сплачений відповідно до квитанції №10873 від 16.05.2023 (а.с.22).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 22.03.1973 по 31.03.1977 (включно) в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії, період роботи з 22.03.1973 по 31.03.1977 (включно) в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні з урахуванням кратності з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок та виплату пенсії з 22.11.2022 з врахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судові витрати у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складений та підписаний 14 липня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.