Справа № 440/7720/23
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/7720/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві /надалі відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення Відділу перерахунків пенсій №5 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві О/р №61 від 11 травня 2023 року (реєстраційний номер №14352/03-16 від 11 травня 2023 року, яким відмовлено в переході ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести ОСОБА_1 з 22 червня 2022 року на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням стажу державної служби згідно довідки Головного управління ДПС у Полтавській області від 17 червня 2022 року №44/16-31-11-32 та довідки Головного управління ДПС у Полтавській області від 02 червня 2022 року №105/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01 червня 2022 року, довідки Головного управління ДПС у Полтавській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01 червня 2017 року по 31 травня 2022 року від 02 червня 2022 року №106/10/16-31-10-02-09 /а.с. 1-15/.

Позов обґрунтований тим, що 25 травня 2022 року позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 22 червня 2022 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09 липня 2003 року, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу та за результатами розгляду такої заяви рішенням Відділу перерахунків пенсій №5 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві О/р №61 від 11 травня 2023 року (реєстраційний номер №14352/03-16 від 11 травня 2023 року) відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу №889-VIII від 10 грудня 2015 року, оскільки стаж роботи на державній службі згідно наданих документів та з урахуванням висновків суду у справі № 440/5947/22 станом на 1 травня 2016 року склав 8 років 26 днів за період роботи з 01 грудня 2005 року по 26 грудня 2013 року, що не відповідає Закону № 889-VІІІ, та при повторному перегляді встановлено, що з 27 грудня 2013 року згідно запису № 43 трудової книжки НОМЕР_1 від 01 жовтня 1979 року ОСОБА_1 присвоєне спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу. З вказаним рішенням позивач не погоджується, вважаючи, що має право на переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року, адже станом на 01 квітня 2022 року мала стаж на посадах державної служби 16 років 06 місяці 22 дні.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 62-64/ зазначив, що заяву позивача від 22 червня 2022 року та додані до неї документи за принципом екстериторіальності та на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі №440/5947/22 було повторно розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві та прийнято рішення №61 від 11 травня 2023 року, яким відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, оскільки з 27 грудня 2013 року згідно запису №43 трудової книжки НОМЕР_1 від 01 жовтня 1979 року позивачу присвоєне спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу, у зв`язку з чим не враховано до стажу державної служби період роботи з 27 грудня 2013 року по 30 квітня 2016 року, а також стаж роботи на державній службі згідно наданих документів та з урахуванням висновків суду у справі № 440/5947/22 станом на 1 травня 2016 року склав 8 років 26 днів за період роботи з 01 грудня 2005 року по 26 грудня 2013 року, що не відповідає Закону № 889-VІІІ.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області та їй призначено пенсію за віком /а.с. 20/.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 22 червня 2022 року /а.с. 50-51/, в якій просила здійснити вид перерахунку: перехід на пенсію за іншим законом /а.с. 50-52/.

Згідно розписки-повідомлення /а.с. 52/ ОСОБА_1 до вказаної заяви додала копії: паспорта серії НОМЕР_2 ; довідки про джерела доходів з 01 липня 2000 року №105-108/16-31-10-02-09 від 02 червня 2022 року (кількість 4); довідки про прийняття на роботу (навчання) №44/16-31-11-32 від 17 червня 2022 року(кількість 2), №169-О від 16 червня 2022 року; довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ; трудової книжки /а.с. 21-26, 37-49/.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № о/р 61 від 27 червня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком за нормами Закону України Про державну службу з тієї підстави, що згідно наданих документів стаж роботи на державній службі станом на 01 травня 2016 року склав 2 роки 10 місяців 11 днів за період роботи з 21 червня 2013 року по 30 квітня 2016 року, що не відповідає Закону №889-VІІІ /а.с.27-28/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року у справі №440/5947/22, що набрало законної сили 16 вересня 2022 року /а.с.29-33/, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № о/р 61 від 27 червня 2022 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.06.2022 року про перехід на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві О/р №61 від 11 травня 2023 року /а.с. 53-54/ гр. ОСОБА_1 відмовлено в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Вказане рішення обґрунтовано тим, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року та ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2023 року по справі №440/5947/22 за адміністративним позовом громадянки ОСОБА_1 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 червня 2022 року про перехід на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року по справі № 440/5947/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику. Згідно з підпунктом 1 пункту 2 розділу XI Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ (далі - Закон № 889), Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ (далі - Закон №3723) втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889. З огляду на положення пунктів 10, 12 розділу XI Закону № 889 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 мають особи, які на день набрання чинності Законом № 889 (на 01 травня 2016 року) мали відповідний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України. Статтею 25 Закону № 3723 визначено сім категорій посад державних службовців, які вони могли обіймати у відповідних державних органах, та передбачено, що віднесення існуючих на той час посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців провадиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом. Питання пенсійного забезпечення працівників/службових осіб державним податкових адміністрацій (інспекцій), посадових осіб державної податкової служби/органів доходів і зборів регулюється пунктом 344.1. статті 344 розділу ХVІІІ-І Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ, статтею 90, підпунктом 1 пункту 2 розділу XI Закону № 889, статтею 25 Закону № 3723, Законом України від 04 грудня 1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу України, яким було передбачено, що Рада Міністрів Української РСР встановлює для працівників державних податкових інспекцій персональні звання, спеціальну форму та відзнаки. Подальшими рекомендаціями цього Закону було передбачено, що службовим особам державних податкових інспекцій присвоюються спеціальні звання. Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, розмір надбавок за звання затверджувався Кабінетом Міністрів України (постанови Кабінету Міністрів України від 05 жовтня 1992 року № 559 «Питання державної податкової служби в Україні», від 22 вересня 2004 року 22 вересня 2004 року № 1234 «Про спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби», від 19 грудня 2012 року № 1169 «Питання присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів державної податкової служби», від 23 жовтня 2013 року № 839 «Про спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів»). Водночас згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 503-р «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців», яке 06 серпня 2016 року втратило чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2016 року №465 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», було віднесено до 4-7 категорій посад державних службовців відповідні посади в місцевих державних податкових адміністраціях. Відтак, періоди роботи працівників/службовців осіб державних податкових адміністрацій (інспекцій), посадових осіб державної податкової служби/органів доходів і зборів на посадах, в період перебування на яких присвоєні персональні чи спеціальні звання - не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Періоди роботи працівників місцевих державних податкових адміністрацій (інспекцій) посадових осіб державної податкової служби /органів доходів і зборів на посадах, в період перебування на яких були встановлені ранги державних службовців, підлягають зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на підставі рішення суду Полтавського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2022 року та ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2023 року по справі №440/5947/22 повторно розглянуто заяву гр. ОСОБА_1 від 22 червня 2022 року № 2333. Стаж роботи на державній службі згідно наданих документів та з урахуванням висновків суду станом на 1 травня 2016 року склав 8 років 26 днів за період роботи з 01 грудня 2005 року по 26 грудня 2013 року, що не відповідає Закону № 889-VІІІ. При повторному перегляді встановлено, що з 27 грудня 2013 року, згідно запису № 43 трудової книжки НОМЕР_1 від 01 жовтня 1979 року, ОСОБА_1 присвоєне спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу, у зв`язку з чим не враховано до стажу державної служби період роботи з 27 грудня 2013 року по 30 квітня 2016 року.

Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві О/р №61 від 11 травня 2023 року, позивач звернулася до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09 липня 2003 року /надалі - Закон №1058-IV/.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

З 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" №889-VІІІ від 10 грудня 2015 року /надалі Закон № 889-VIII/, статтею 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Водночас Закон №889-VIII у пункті 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" містить норму, якою встановлено, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 вказаного розділу встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року №3723-ХІІ /надалі Закон № 3723-ХІІ/ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, за наявності у особи певного стажу державної служби станом на 01 травня 2016 року (10 років для осіб, які на зазначену дату займають посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працює особа на державній службі станом на 01 травня 2016 року), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року №3723-ХІІ, але якщо такі посади віднесені до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України.

Статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 19 грудня 1993 року №3723-ХІІ визначено, що установлюються такі категорії посад державних службовців:

перша категорія - посади перших заступників міністрів, керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Уряду України, їх перших заступників, голів та членів державних колегіальних органів, Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, заступників керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, інші прирівняні до них посади;

друга категорія - посади керівників секретаріатів комітетів Верховної Ради України, структурних підрозділів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, радників та помічників Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, заступників міністрів, заступників інших керівників центральних органів виконавчої влади, першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, перших заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та інші прирівняні до них посади;

третя категорія - посади заступників керівників структурних підрозділів, завідувачів секторів, головних спеціалістів, експертів, консультантів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, начальників управлінь, самостійних відділів у складі міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, інші прирівняні до них посади;

четверта категорія - посади спеціалістів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників начальників управлінь, самостійних відділів (підвідділів) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади;

п`ята категорія - посади спеціалістів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, заступників голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, заступників керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, спеціалістів апарату цих адміністрацій, інші прирівняні до них посади;

шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади;

сьома категорія - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади.

Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України 703-2013-п за погодженням з відповідним державним органом.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців» від 12 вересня 1997 року N 503-р , чинним до 06 серпня 2016 року, встановлено, що відповідно до статті 25 Закону України "Про державну службу" 3723-12 віднести посади працівників державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і державних податкових інспекцій у районах, містах, районах у містах, які не мають спеціальних звань, до таких категорій посад державних службовців:

четверта категорія - посади начальників управлінь, самостійних відділів Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим;

п`ята категорія - посади начальників управлінь, самостійних відділів, їх заступників, начальників відділів (підвідділів) та їх заступників у складі управлінь, самостійних відділів державних податкових адміністрацій в областях, містах Києві та Севастополі; заступників начальників управлінь, самостійних відділів Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим, начальників управлінь, їх заступників, начальників відділів та їх заступників у складі управлінь державних податкових інспекцій у містах (крім міст Києва та Севастополя) з чисельністю населення понад 1 млн. чоловік та у містах поза групою за оплатою праці працівників;

шоста категорія - посади начальників управлінь, їх заступників, начальників відділів, їх заступників у складі управлінь державних податкових інспекцій у районах, районах у містах Києві та Севастополі; начальників управлінь, їх заступників, начальників відділів та їх заступників у складі управлінь державних податкових інспекцій у містах (крім міст Києва та Севастополя), віднесених до I, II, III груп за оплатою праці працівників, спеціалістів державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; спеціалістів державних податкових інспекцій у містах (крім міст Києва та Севастополя) з чисельністю населення понад 1 млн.чоловік та у містах поза групою за оплатою праці працівників;

сьома категорія - посади спеціалістів державних податкових інспекцій у районах, районах у містах Києві та Севастополі; спеціалістів державних податкових інспекцій у містах (крім міст Києва та Севастополя), віднесених до I, II, III груп за оплатою праці працівників.

Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що підставою для відмови у переведенні позивача на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" стало те, що згідно наданих документів та з урахуванням висновків суду стаж роботи ОСОБА_1 на державній службі станом на 1 травня 2016 року склав 8 років 26 днів за період роботи з 01 грудня 2005 року по 26 грудня 2013 року, що не відповідає Закону № 889-VІІІ. При повторному перегляді встановлено, що з 27 грудня 2013 року, згідно запису № 43 трудової книжки НОМЕР_1 від 01 жовтня 1979 року, ОСОБА_1 присвоєне спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу, у зв`язку з чим не враховано до стажу державної служби період роботи з 27 грудня 2013 року по 30 квітня 2016 року.

У зв`язку з цим слід зазначити, що пунктом 8 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

У період роботи позивача з 27 грудня 2013 року по 30 квітня 2016 року загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначав Закон України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року №3723-ХІІ.

Відповідно до статті 1 Закону №3723-ХІІ державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Статтею 2 Закону №3723-ХІІ визначено, що посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Згідно із частиною вісімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Також пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI /у редакції, чинній на момент роботи позивача з 27 грудня 2013 року по 30 квітня 2016 року/ передбачено, що державна податкова справа - сфера діяльності контролюючих органів, передбачена цим Кодексом та іншими актами законодавства України, спрямована на формування і реалізацію державної податкової політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Аналіз наведених норм Закону № 3723-ХІІ та Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що на посадових осіб органу доходів і зборів Податковим кодексом України покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій, а відтак такі посадові особи є державними службовцями.

В постанові від 08 жовтня 2013 року у справі №21-275а13 Верховний Суд України зазначив, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, Закону № 509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналогічний підхід застосування наведених норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03 липня 2018 року у справі №586/965/16-а, від 18 березня 2021 року у справі № 500/5183/17, від 18 березня 2021 року у справі № 500/5183/17 та від 22 червня 2021 року у справі № 308/67/17.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 01 жовтня 1979 року /а.с.21-26/ та довідки ГУ ДПС у Полтавській області №44/16-31-11-32 від 17 червня 2022 року /а.с. 37/ вбачається, що ОСОБА_1 в період з 01 грудня 2005 року по 21 червня 2022 року працювала в органі державної податкової служби, зокрема:

- з 21 червня 2013 року переведена на роботу до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДПС на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту;

- з 21 червня 2013 року присвоєно 12 ранг державного службовця;

- з 27 грудня 2013 року присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної справи та рангу;

- з 30 квітня 2014 року переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб;

- 06 травня 2015 року переведена на роботу в ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб;

- 25 вересня 2015 року переведена на посаду заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб;

- 17 лютого 2016 року переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб;

- 03 квітня 2017 року звільнена із займаної посади у зв`язку із переведенням на роботу до ГУ ДФС у Полтавській області.

За встановлених обставин суд доходить висновку, що період роботи позивача з 27 грудня 2013 року по 30 квітня 2016 року на різних посадах в податкових органах, в тому числі на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні звання, зараховується до стажу державної служби.

З огляду на це, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві О/р №61 від 11 травня 2023 року «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню, а тому наявні підстави для задоволення відповідної позовної вимоги.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивача відповідно до встановлених у справі обставин та висновків суду, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача за призначенням / перерахунком пенсії від 22 червня 2022 року з урахуванням висновків суду, наведених в цьому судовому рішенні.

У зв`язку з цим не підлягає задоволенню вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести ОСОБА_1 з 22 червня 2022 року на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням стажу державної служби згідно довідки Головного управління ДПС у Полтавській області від 17 червня 2022 року №44/16-31-11-32 та довідки Головного управління ДПС у Полтавській області від 02 червня 2022 року №105/10/16-31-10-02-09 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 01 червня 2022 року, довідки Головного управління ДПС у Полтавській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з 01 червня 2017 року по 31 травня 2022 року від 02 червня 2022 року №106/10/16-31-10-02-09.

Такий висновок суду узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позову до суду позивач понесла витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 07 червня 2023 року /а.с. 16/. Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позову, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сума в 536,80 грн.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 42098368) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві О/р №61 від 11 травня 2023 року «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням / перерахунком пенсії від 22 червня 2022 року з урахуванням висновків суду, наведених в цьому судовому рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк