Справа № 420/3539/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/3539/23

Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,

повний текст судового рішення

складено 15.05.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо обмеження пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) премії, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що ГУ ПФУ на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 року по справі №420/13297/22 проведено позивачу перерахунок пенсії з 01.03.2022 року, без обмеження пенсії максимальним розміром, та розмір пенсії склав 37265,84 грн.. Однак, після збільшення надбавки за інвалідністю в наслідок війни 2 групи з 773,60 грн. до 837,20 грн., тобто на 63,60 грн., розмір перерахованої пенсії позивача не збільшився, та залишився в розмірі 37265,84 грн..

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо невиплати позивачу нарахованого підвищення його пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.01.2023 року перерахунок та виплату позивачу пенсії з урахуванням підвищення пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Вказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Окремою ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 року суд першої інстанції ухвалив довести до відома начальника ГУ ПФУ та голови Правління Пенсійного фонду України про встановлені у змісті ухвали обставини для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи повідомити суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Не погоджуючись з вказаною окремою ухвалою, ГУ ПФУ подало апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить окрему ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи та з рішення суду від 15.05.2023 року по даній справі вбачається, що ГУ ПФУ на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.10.2022 року по справі №420/13297/22, яке набрало законної сили 24.11.2022 року, проведено ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.03.2022 року без обмеження пенсії максимальним розміром.

Згідно з перерахунком пенсії з 01.03.2022 року розмір пенсії позивача з надбавками склав 37265,84 грн.. Основний розмір пенсії внаслідок проведеного перерахунку склав 36442,24 грн..

Між тим, позивачу також нараховувались підвищення та надбавки до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, зокрема, підвищення в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність 773,60 грн. та надбавка у розмірі 50,00 грн., що в сумі склало 37265,84 грн..

Відповідно до перерахунку пенсії з 01.02.2023 року надбавка до пенсії позивача як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, що розрахована в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у 2023 році збільшилась на 63,60 грн, розмір якої склав 837,20 грн..

Проте підсумок пенсії до виплати не збільшився і залишився на рівні 37265,84 грн., хоча основний розмір пенсії 36442,24 грн. разом з підвищенням пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи 837,20 грн. та надбавки як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи 50,00 грн., становить 37329,44 грн. (36442,24 + 837,20 + 50,00).

В рішенні від 15.05.2023 року по даній справі, суд першої інстанції зазначив, що не зважаючи на нарахування позивачу як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи підвищення до пенсії виходячи з встановленого законом мінімуму для осіб, які втратили працездатність, вказаний вид підвищення не виплачуються у повному обсязі, продовжується виплата пенсії у розмірі 37265,84 грн.. Такі дії ГУ ПФУ судом першої інстанції були визнані протиправним.

В оскаржуваній окремій ухвалі суду від 15.05.2023 року суд першої інстанції дійшов висновку, що доки відповідні правові норми, що передбачають підвищення позивачу пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність є чинними, органи державної влади не можуть свідомо не виплачувати вищевказані, вже нараховані підвищення пенсії.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність направити до ГУ ПФУ та Пенсійного фонду України окрему ухвалу по даній справі як запобіжного заходу щодо порушення зі сторони суб`єкта владних повноважень ст.46 Конституції України по справі, рішення судів по якій винесені на захист порушених соціальних прав позивача військового пенсіонера, учасника бойових дій.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Таким чином, вказана величина (прожитковий мінімум) є змінною.

При прийнятті законів України про Державний бюджет на кожний рік, визначались прожиткові мінімуми для демографічних груп населення.

Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щомісячні соціальні підвищення, доплати, надбавки до пенсії визначені у відсотковому значенні до прожиткового мінімуму (особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність).

Відповідно при зміні прожиткового мінімуму особі, яка має право на таки доплати повинні перераховуватися та виплачуватися ці доплати.

Як встановлено судом першої інстанції в рішенні від 15.05.2023 року по даній справі, позивачу перераховувалось підвищення до пенсії як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та у 2023 році становило 837,20 грн.. Проте перераховане підвищення до пенсії в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, продовжувало виплачуватися у розмірі 773,60 грн., яка була визначена станом на 2022 рік.

Тобто, ГУ ПФУ, який є суб`єктом владних повноважень, своїми протиправними діями (невиплатою нарахованих соціальних доплат в залежності від підвищення прожитого мінімуму) фактично незаконно створює умови для вимушеного звернення до суду при кожному підвищенні прожиткового мінімуму.

Отже, обставини даної справи свідчать про те, що ГУ ПФУ діє з порушенням вимог ст.46 Конституції України, якою позивача гарантовано конституційним правом на соціальний захист, оскільки не виплачує пенсію з нарахованим підвищенням пенсію, на яке позивач має право, що передбачене спеціальним Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ГУ ПФУ грубо порушив вимоги Закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та незаконно позбавив позивача права на отримання підвищення до пенсії.

Також колегія суддів погоджується з тим, що обмеження ГУ ПФУ нарахованої позивачу пенсії шляхом невиплати підвищення до пенсії свідчить про ухилення від виконання покладених на ГУ ПФУ обов`язків як органу, який здійснює конституційно гарантоване пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (ч.4-5 ст.249 КАС України).

Враховуючи все вище наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваної окремої ухвали не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька