Справа № 522/10763/23
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/252/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Кулябко О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До суду 05.06.2023 року надійшов позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому позивачка просить скасувати Постанову серії ЕАС №7032534 від 22.05.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та провадження у даній справі - закрити.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що 22.05.2023 року відносно ОСОБА_1 було винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. На думку інспектора, який виніс постанову серія БАС №7032534 від 22.05.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч.2 ст.122 КпАП України, вона ОСОБА_1 , 22.05.2023 року о 09.28 год. у м.Одесі, узвіз Маринеско, 12, керуючи транспортним засобом мотоциклом Dominar 400, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила рух на вимкнуту стрілку в додатковій секції світлофору, чим порушила п.8.7.3.д. ПДР порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою. Між тим із вказаною постановою позивачка не згодна та вважає її незаконною. Посилалася на те, що 22.05.2023 року вона рухалася на мотоциклі Dominar 400, д.н.з. НОМЕР_1 , з вул.Чорноморського Козацтва у бік узвозу Марінеско, зупинилася на червоний сигнал світлофора. Поки чекала дозвільного сигналу світлофору, почула гучний спеціальний звуковий сигнал поліції для надання безперешкодного проїзду поліцейської машини, беручі праворуч, почала рух у напрямку узвіз Марінеско, перетнула перехрестя, водночас світлофор загорівся зеленою стрілкою. Пізніше поліцейські повідомили їй, що звуковий сигнал був призначений для неї. Позивачка вважає, що протокол складено з порушеннями діючого законодавства, без з`ясування всіх обставин справи, у зв`язку з чим вимушена була звернутися до суду з зазначеним позовом. Вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення дорожнього знаку 8.7.3.з ПДР, порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, підлягає скасуванню.

Матеріали позову суддя отримала 06.06.2023 року.

Ухвалою суду від 08.06.2023 року провадження у справі відкрито, справу ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 16.06.2023 року.

У судове засідання призначене на 16.06.2023 року сторони не з`явилися, представник ДПП на електронну адресу суду надав клопотання про відкладення у зв`язку з неотримання копії позову з додатками для надання суду відзиву. Розгляд справи відкладено на 04.07.2023 року.

22.06.2023 року представник Департаменту патрульної поліції надав суду відзив, в якому просив у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

В обґрунтування відзиву зазначено, що 22.05.2023 року в ході виконання службових обов`язків поліцейський роти №3 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП капрал поліції ОСОБА_2 за адресою: м.Одеса, узвіз Марінеско, 12 виявила транспортний засіб мотоцикл Dominar 400, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , яка керуючи транспортним засобом здійснила рух на вимкнуту стрілку додаткової секції світлофора, чим порушила вимоги п.8.7.3.з ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. Факт вчинення адміністративного правопорушення Позивачем підтверджується відеозаписами з нагрудних портативних камер поліцейських та автомобільного відеореєстратора. Згідно п.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупини транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР. В відзиві зазначено, що на перехресті узвіз Марінеско - вул.Приморська встановлено світлофор з додатковою секцією на рівні сигналу зеленого кольору з правої сторони, яка при вмиканні дозволяє рух праворуч. На відеозаписі з автомобільного реєстратора вбачається, як позивач починає рух праворуч по узвозу Марінеско, в той час коли додаткова секція світлофора вимкнена, а увімкнений зелений сигнал світлофора. який дозволяє рух тільки прямо на вул.Приморську, чим порушує вимоги п.8.7.3.з ПДР. Поліцейські відреагували на дане адміністративне правопорушення та пояснили позивачу суть скоєного правопорушення, та , що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Позивачу під час розгляду справи були надані докази вчиненого правопорушення, ознайомлено з правами передбаченими ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. З відеозапису вбачається, що позивач відмовилась від отримання копії постанови серії ЕАС №7032534, тому відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови на адресу позивача була відправлена поштою. До відзиву ДПП було долучено диск з відеозаписом даної події. Вважають, що в обґрунтування позовних вимог позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Крім того, інспектор має всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача. розгляду справи на місці вчинення правопорушення, ним дотримана процедура розгляду справи.

У судове засідання призначене на 04.07.2023 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 11.07.2023 року.

У судове засідання призначене на 11.07.2023 року сторони не з`явилися, 05.07.2023 року ОСОБА_1 надала суду відповідь на відзив, в якому просила задовольнити її позов в повному обсязі.

В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що з відеозапису, наданому відповідачем разом з відзивом, не вбачається факту правопорушення, крім того на ньому відсутній звук, а саме, відсутній доказ того, що патрульними включено спеціальний звуковий сигнал до того, як вона почала рух. Зазначила, що якби вона не почула звуковий сигнал, не почала б рухатися вперед, пропускаючи патрульну машину. Під час розгляду адміністративної справи, патрульними було порушено положення ст.268 КУпАП, а саме не враховані її пояснення, останні не бажали їх чути, не запропонували їх письмово зафіксувати, користуватися юридичною допомогою адвоката під час розгляду справи вона не мала можливості, а тому не знала, що можна подати письмові пояснення.

Відповідно до ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою складання повного тексту рішення є 17.07.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.05.2023 року поліцейським роти №3 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП капралом поліції Бондар Я.І. за постановою серія ЕАС №7032534 водія транспортного засобу мотоциклу Dominar 400, д.н.з. НОМЕР_1 , притягнено до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

У постанові серії ЕАС №7032534 від 22.05.2023 року зазначено, що 22.05.2023 року о 09.28 год. у м.Одесі, узвіз Марінеско, 12 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом мотоцикл Dominar 400, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснила рух на вимкнуту стрілку в додатковій секції світлофору, чим порушила п.8.7.3.з ПДР порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух в напрямку, вказаному стрілкою. чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

У зв`язку з вищезазначеним, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п.8.7.3.з ПДР, підтверджується відеозаписом з портативного нагрудного відео реєстратора поліцейського.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичною підставою для відповідальності є склад правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, інспектора з паркування в даному випадку, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена законодавством.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 2.3 ПДР, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху».

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору, швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом 8 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п.8.7. ПДР, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Згідно п.8.7.2 ПДР, світлофори з вертикальним розташуванням сигналів можуть мати одну або дві додаткові секції з сигналами у вигляді зеленої стрілки (стрілок), що розташовуються на рівні сигналу зеленого кольору.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Згідно п.8.7.3.з ПДР, вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до ч.2 ст.122 КпАП України, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З відеозапису, долученому до матеріалів справи, вбачається, що на перехресті вулиць узвіз Марінеско - вул.Приморська в м.Одесі встановлено світлофор з додатковою секцією-стрілкою на рівні сигналу зеленого кольору з правої сторони, яка при вмиканні дозволяє рух праворуч, проте позивач починає рух праворуч по узвозу Марінеско в той час, коли додаткова секція світлофора вимкнена, а увімкнений зелений сигнал світлофора, який дозволяє рух тільки прямо на вул.Приморську.

Патрульний поліцейський Бондар Я.І. під час розгляду справи з`ясувала всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, об`єктивно встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.8.7.3.з ПДР порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух в напрямку, вказаному стрілкою, відповідність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейський повідомив про це водія, ознайомив з правами особи, яка притягається до відповідальності, статтею 63 Конституції України, запитав чи бажає водій скористатися будь-яким із прав, на що водій відповів, що бажає ознайомитися з наявними доказами вчинення правопорушення та надав поліцейським письмове заперечення по суті вчиненого ним правопорушення, іншої письмової заяви чи клопотання під час розгляду справи не надходило.

З відзиву та відеозапису вбачається, що поліцейський не заперечив щодо виявлення бажання позивача реалізувати свої права та продемонстрував відеозапис вчиненого ним адміністративного правопорушення, роз`яснив його право на оскарження дій поліцейських до вищестоящого органу або до суду.

Після чого поліцейський розпочав розгляд справи під час якого повідомив дату, час та місце розгляду справи, наголосив на тому, що позивачу було роз`яснено права передбачені ст.63 Конституції України та ст.168 КУпАП, надано для ознайомлення відео докази вчиненого адміністративного правопорушення, та повідомив, що докази вчинення ним адміністративного правопорушення будуть долучені до матеріалів справи.

В подальшому, дослідивши докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, поліцейським було складено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Від отримання копія постанови ОСОБА_1 відмовилася. Відповідач не заперечував, що поліцейськими було застосовано спеціальний звуковий сигнал, проте після порушення позивачкою ПДР.

Згідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.п.16. п.4 «Положення про національну поліцію» затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. №877, «Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожні рух та здійснює контроль за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі».

Також, відповідно до п.3, 7, 13, 14 розділу ІІІ, Положення про Департамент патрульної поліції затверджене наказом Національної поліції від 06.11.2015 р. №73 у редакції Наказу Національної поліції України 19.12.2022 р. №903, передбачено, що відповідно до покладених завдань Департамент патрульної поліції: «вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень. Припиняє кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції; здійснює регулювання дорожнього руху; здійснює контроль за дотриманням вимог Законодавства України про дорожній рух та правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з пп.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем. розпізнавальних знаків та написів, монтувати розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі. технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних. хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності віл

протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

При цьому, норма ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів

Спеціальною нормою, яка регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-кінозйомки, відеозапису є ст.40 Закону України «Про національну поліцію». Пункт 2 ч.1 ст.40 Закону чітко встановлює порядок використання техніки в правовідносинах щодо безпеки дорожнього руху, види техніки та умови її використання. Таким чином наданий відповідачем доказ у вигляді відеозапису є належним доказом.

Відповідно до п.10 розділ III Інструкції №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

У відповідності до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.80, 81, 121-126, 127-1 - 129, ч.ч.1, 2, 3, і 4 ст.130 і ст.139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому, термін "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 р. №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП.

Отже, аналіз діючих законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст.122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення та без складання протоколу.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з портативного відео реєстратора поліцейського, на якому зафіксовано факт проїзду перехрестя на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух в напрямку, вказаному стрілкою.

Суд не приймає до уваги доводи позивачки про те, що почувши спеціальний звуковий сигнал, почала рух вперед, пропускаючи патрульну машину, оскільки з відеозапису вбачається, що проїхавши перехрестя на заборонений сигнал стрілки, вона ще тривалий час рухалася попереду патрульного авто.

Крім того, на відеозапису позивачка спочатку зазначила, що почала рух відразу після увімкнення зеленої стрілки, потім зазначила, що декілька секунд залишилося до її включення, тобто на відеозапису остання навіть не зазначає, що почала рух через спеціальний звуковий сигнал, наданий поліцейськими.

Таким чином, позивачкою суду не було надано належних та допустимих доказів щодо спростування факту вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме того, що нею не було порушено вимог п.8.7.3.з ПДР - порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух в напрямку, вказаному стрілкою на перехресті вулиць узвіз Марінеско вул.Приморська.

В свою чергу, стороною відповідача надано відеозаписи, які повністю підтверджують наявність в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні обставини та встановлені факти на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що доводи позовної заяви є необґрунтованими та спростовуються доказами наданими відповідачем, а тому не підлягає задоволенню, як і клопотання про стягнення з відповідача сплаченого судового збору.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі ст.139 КАС України судові витрати слід залишити за позивачем.

Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення інспектор діяв на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнув правопорушника позивача до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст.9, ч.2 ст.122, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 276, 280, 283 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 17.07.2023 року.

Суддя: Домусчі Л.В.