Справа № 420/2934/22
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2934/22
УХВАЛА

14 липня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, викладеного у листі 20246-20487/С-02/8-1500/21 від 01.11.2021 року про незаконну відмову у виплаті пенсії на визначений позивачем банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ТВБВ №10015/0538 м. Одеса, визнання дій відповідача по невиплаті пенсії позивачу на визначений ним банківський рахунок - протиправними та дискримінаційними, визнання бездіяльності відповідача щодо не виплати пенсії позивачу за період з 09.2019 року протиправною та дискримінаційною, зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії позивачу з 09.2019 року на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 та виплатити всі не отримані пенсійні кошти позивача з урахуванням масових перерахунків та з компенсацією втрати частини доходів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ТВБВ №10015/0538 м. Одеса, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2019 року на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 , в задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року набрало законної сили на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2023 року.

До суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення суду. У вказаній заяві представник позивача просить суд: 1) Визнати протиправною бездіяльність відповідача, допущену ним під час виконання Рішення від 28.02.2023, а саме - а. відповідач в розрахунку пенсії позивачу та в розрахунку боргу за період з 01.10.2019 року на момент нарахування/фактичної виплати пенсії на 20.06.2023 протиправно зробив позивачу розрахунок пенсії та боргу з 01.10.2019 р. по теперішній час не на дату нарахування до виплати - 20.06.2023 р., а на дату, з якої поновлена пенсія 01.10.2019 р. та не врахував автоматично масові перерахунки пенсії відповідно до п. 7, 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - «Постанова КМУ №168»); б. відповідач протиправно не здійснив нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на несвоєчасно нараховану до виплати пенсію Позивачу за період з 01.10.2019 року по момент фактичної виплати; в. відповідач протиправно не виплачує пенсію на банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» МФО банку 328845, код ЄДРПОУ банку 09328601. 2) Згідно до положень ч. 1-3 ст. 249 КАС України постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, а саме зобов`язати відповідача - а. здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.10.2019 р. по дату нарахування/фактичної виплати пенсії з урахуванням автоматично масових перерахунків пенсії відповідно до п. 7 та 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168; б. здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію Позивача за період з 01.10.2019 по момент фактичної виплати; в. здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , в тому числі суму недоотриманої пенсії з 01.10.2019 р. на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» МФО банку 328845, код ЄДРПОУ банку 09328601, на який раніше надходила пенсія відповідача. 3) Зобов`язати відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання Рішення від 28.02.2023 р. у адміністративній справі №420/2934/22.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1, 4, 5, 6 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що відповідач протиправно зробив позивачу розрахунок пенсії та боргу з 01.10.2019 р. по теперішній час не на дату нарахування до виплати - 20.06.2023 р., а на дату, з якої поновлена пенсія 01.10.2019 р., та не врахував автоматично масові перерахунки пенсії відповідно до п. 7,8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» внаслідок чого позивачу нарахована пенсія в значно меншим розміру ніж пенсія відповідно до закону та усунувся від нарахування компенсації втрати частини доходів. З приводу протиправного розрахунку пенсії громадян України, які проживають в Ізраїлі суд вже напрацював однозначну судову практику проти Відповідача, яка вимірюється десятками рішень, котрі полягають у тому, що такі дії та бездіяльність визнаються протиправними. Крім цього, відповідач ухиляється щодо перерахування пенсійних виплат на визначений Позивачем особистий банківський рахунок. Вищезазначена протиправна бездіяльність відповідача спрямована на обмеження права позивача на пенсію, як представника групи громадян України, які постійно проживають за кордоном.

Суд встановив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 29.06.2023 року було повідомлено представника позивача, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року по справі №420/2934/22, з врахуванням ухвали про виправлення описки від 31.03.2023 року, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2019 на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 , виконано, а сума доплати на виконання зазначеного рішення суду за період з 01.10.2019 року по 30.06.2023 року у розмірі 87222,00 грн. нарахована на липень поточного року разом з пенсійною виплатою за липень 2023 року на банківській рахунок АТ «ОЩАДБАНК», дата виплати 24 число, що також підтверджується протоколом індивідуального перерахунку пенсії позивача.

Таким чином, відповідачем фактично виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року, оскільки ним фактично поновлено виплату позивачу пенсії з 01.10.2019 року на визначений банківський рахунок та передбачено проведення виплати в липні 2023 року доплати за період з 01.10.2019 року по 30.06.2023 року (місяць проведення розрахунку).

При цьому, заявник не надав до суду жодного доказу щодо невиконання пенсійним органом рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року, що набрало законної сили, в частині зобов`язання поновити виплату пенсії з 01.10.2019 року на визначений банківський рахунок.

Кодекс адміністративного судочинства України спрямовує правосуддя в адміністративних справах саме на забезпечення реалізації права особи на ефективний судовий захист, створюючи судам всі необхідні механізми для гарантування цього.

Суд вважає за доцільне звернути увагу на положення пунктів 53-55 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень», які передбачають, що згідно з тлумаченням Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, зафіксоване в статті 6 Конвенції, означає те, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу; Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту; рішення повинно бути сформульоване таким чином, щоб його можна було втілити в життя; нечітке рішення, яке можна тлумачити по-різному, підриває ефективність та надійність судового процесу.

Відтак, з метою виконання завдання адміністративного судочинства, передбаченого ч. 1 ст. 2 КАС України, щодо ефективного поновлення прав та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, саме на суд покладено обов`язок ухвалення рішення, яке відновить права такої особи у сфері публічно-правових відносин від порушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, ч. 2 ст. 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Рішенням Конституційного Суду України у справі №3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Підставою звернення із вказаною заявою стало, на думку заявника, також те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року, що набрало законної сили 08.06.2023 року, пенсійний орган не здійснив автоматичні перерахунки пенсії відповідно до п. 7, 8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», та повинен здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на щомісячну пенсію за період з 01.10.2019 року по момент фактичної виплати.

Суд зазначає, що вказані питання не були предметом судового розгляду справи №420/2934/22 та не стосуються саме виконання судового рішення в даній справі, отже можуть розглядатися виключно в окремому позовному провадженні.

Таким чином, представник ОСОБА_1 у вказаній заяві не навів обставин та не надав доказів, які б свідчили про протиправність рішень, дій чи бездіяльності відповідача, вчинених на виконання рішення суду від 28.02.2023 року у справі №420/2934/22, або порушення прав позивача, підтверджених цим рішенням суду.

Згідно з ч. 1-3 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Тобто, положеннями ст. 383 КАС України взагалі не передбачена можливість зобов`язувати відповідача вчиняти певні дії на користь позивача за результатами розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених таким суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2-3 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

За таких обставин, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Разом з цим, позивач не навів обставин та не надав доказів, які підтверджують необхідність встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі. Тому суд не вважає за необхідне зобов`язувати відповідача подавати звіт про виконання судового рішення в даній адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що в даному випадку ОСОБА_1 у разі незгоди, на його думку, з розміром поновленої пенсії з 01.10.2019 року та порядком її виплати на виконання рішення суду у справі №420/2934/22, має право звернутися до адміністративного суду з позовом в передбаченому КАС України порядку.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення суду.

Керуючись ст. 248, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА