Справа № 200/1191/23
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року Справа№200/1191/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач 2) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 24.02.2023 № 998;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію за віком з 17.02.2023, зарахувавши період роботи з 17.07.1997 по 30.11.2003 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Постанови КМУ від 31.03.1994 N 202.

Згідно з наведеним у позові пенсійним органом протиправно не враховано до пільгового стажу період роботи позивача з 17.07.1997 по 30.11.2003 відповідно до довідки № 05.1/20/40 від 02.02.2023 через невідповідності інформації у довідці запису трудової книжки: в трудовій книжці зазначено про зайнятість позивача в цей період за професією газівника пекококсової печі, а в довідці - газівника коксової печі. Неврахування цього періоду роботи призвело до необґрунтованого висновку про недостатність пільгового стажу роботи позивача для призначення пенсії та прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії. Позивач зазначив, що посади газівника пекококсових печей та газівника коксових печей є тотожними, оскільки і пекококсові печі, і коксові печі це печі, де в результаті коксування кам`яного вугілля одержують кокс, а тому відповідач не врахував зазначений період у складі пільгового стажу протиправно. До цього ж, згідно п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 "Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній" у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. Так, в довідці № 05.1/20/40 від 02.02.2023 зазначено, що позивач, в період з 17.07.1997 по 13.09.2011, працював газівником коксових печей, загальний стаж роботи з шкідливими умовами праці за розрахунком підприємства складає 25 років 1 місяць 15 днів. Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 N 202 (Розділ V. Металургійне виробництво чорних та кольорових металів - рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів) передбачено посаду газівники коксових печей у коксохімічному виробництві, що належить до тих, робота на яких більше 25 років дає право на призначення пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - без врахування віку.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відзиві на позов зазначив, що з огляду на приписи п.п. 4.2, 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву позивача про призначення пенсії та приймав рішення про відмову в її призначенні. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало оскаржуване рішення, отже, жодним чином не порушило права та законні інтереси ОСОБА_1 у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відзив на позов не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.02.2023 № 998 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за його заявою від 17.02.2023 через недостатність в нього необхідного пільгового стажу. За змістом рішення страховий стаж позивача становить 44 роки 10 місяців 6 днів, в тому числі пільговий стаж роботи складає 18 років 9 місяців 3 дні. За результатами розгляду документів, доданих до заяви до пільгового стажу роботи не зараховано період роботи позивача з 17.07.1997 по 30.11.2003 відповідно до довідки № 05.1/20/40 від 02.02.2023, оскільки згідно з відомостями трудової книжки заявник в цей період працював в пекоксовом цеху за професією газівник пекоксових печей, а згідно з довідки за професією газівник коксових печей.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 в період з 17.07.1997 по 01.12.2003 позивач працював газівником пекококсових печей в пекококсовому цеху у ВАТ «Авдіївський коксохімічний завод», 01.12.2003 позивача переведено газівником коксових печей пекококсового цеху.

Згідно з довідкою ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» № 05.1/20/40 від 02.02.2023 в період з 17.07.1997 по 01.12.2003 позивач виконував роботи за професією газівник коксових печей.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й НОРМАТИВНО-ПРАВОВІ АКТИ

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2001 (далі за текстом Закон № 1058). Зазначений закон застосовується в редакції, що діяла на час призначення позивачу пенсії.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування,

Частиною 3 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1.9 цього Порядку у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви (пункт 4.3 Порядку).

Згідно з п. 4.3 цього Порядку рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, водночас, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 цього Порядку визначено, що коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

При вирішенні питання правомірності відмови позивачу у призначенні пенсії суд виходить зі змісту документів, що розглядалися відповідачами, оцінка правомірності рішень та дій здійснюється шляхом встановлення обґрунтованості підстав неврахування періоду роботи позивача у складі спеціального стажу.

Відповідно до оскаржуваного позивачем рішення період його роботи з 17.07.1997 по 30.11.2003 не врахований відповідачем до пільгового стажу через нетотожність запису про роботу в цей період трудової книжки відомостям уточнюючої довідки: трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 містить запис про його роботу в цей період на посаді газівника пекококсових печей в пекококсовому цеху, довідка № 05.1/20/40 від 02.02.2023 - газівником коксових печей.

Під час надання оцінки обґрунтованості зазначених в рішенні підстав неврахування цього періоду роботи позивача у складі пільгового стажу суд виходить із такого.

Згідно з ч. 3 ст. 114 ЗУ 1058 право на пенсію на пільгових встановлюється з урахуванням Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202. Розділ V «Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів)» цього списку визначає професію газівника коксових печей у коксохімічному виробництві як таку, що надає право на пільгову пенсію.

Пункти 1, 20 Порядку № 637 передбачають можливість врахування пільгового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з уточнюючою довідкою № 05.1/20/40 від 02.02.2023, виданою за місцем роботи позивача, що не заперечується відповідачем та досліджувалась пенсійним органом під час прийняття оскаржуваного рішення, позивач в період з 17.07.1997 по 13.09.2011 повний робочий день працював у виробництві пекоксового цеху за професією газівника коксових печей. У довідці зазначено, що її видано на підставі відомостей про нарахування заробітної плати, особистої картки форми Т-2, штатного розкладу та наказів про атестацію робочих місць. Будь-яких недоліків оформлення довідки під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії відповідачем 2 не було встановлено, а тому із врахуванням положень пунктів 1, 20 Порядку 637, зазначена довідка є належним доказом наявності в позивача пільгового стажу роботи.

Крім цього, у наданих відповідачем Індивідуальних відомостях про застраховану особу ф. ОК 5 (розділі Відомості по спеціальному стажу) наявна інформація про спецстаж позивача (код підстави для обліку 3П3013А1) за 1999- 2003 роки.

Наведені документи суд вважає достатніми для підтвердження правомірності доводів позивача про наявність підстав для врахування до пільгового стажу періоду його роботи з 17.07.1997 по 30.11.2003.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Висновки суду про безпідставність неврахування відповідачем 2 періоду роботи позивача з 17.07.1997 по 30.11.2003 до пільгового стажу, обумовлюють висновок про невірне обчислення відповідачем 2 тривалості пільгового стажу позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для визначення оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним та таким, що прийнято без дотримання вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів. Тобто, рішення відповідача 2 про відмову позивачу у призначенні пенсії не відповідає критеріям, визначеним в ч. 2 ст. 2 КАС України,що є достатньою підставою для його скасування.

Таким чином, вимоги позивача про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову в призначенні пенсії від 24.02.2023 № 998 підлягають задоволенню.

Водночас, у визнанні протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії слід відмовити, оскільки такі вимоги охоплюються скасуванням рішення про відмову у призначенні пенсії, що є достатнім способом захисту порушеного права позивача, бо безпосередній вплив на права позивача має саме таке рішення, а не самі по собі дії відповідача 2.

Що ж до вимог, де позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію з 17.02.2023, зарахувавши період роботи з 17.07.1997 по 30.11.2003 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Постанови КМУ від 31.03.1994 N 202, то суд зазначає, що у задоволенні таких вимог слід відмовити, оскільки заяву позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, який відповідно до п. 4.2 Порядку 22-1 був визначений органом, який призначає пенсію при розгляді заяви позивача, та який, відповідно, має відповідати за вимогами позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 17.02.2023 з урахуванням висновків суду та зарахувати період роботи позивача з 17.07.1997 по 30.11.2003 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Щодо ж до вимог позивача призначити йому пенсію, то суд зазначає, що вказані вимоги є передчасними, оскільки необхідним для призначення пенсії у даному випадку є визначення тривалості пільгового стажу (що станом на тепер відповідачем 2 здійснено у спірному рішенні невірно та має бути вчинено повторно на виконання цього судового рішення).

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

Згідно частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на таке, суд вважає за можливе стягнути з відповідача 2 на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 1073,60 пропорційно до задоволеної частини вимог у сумі 536,80 грн .

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії від 24.02.2023 № 998.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.02.2023 про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду та зарахувати до його пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період роботи з 17.07.1997 по 30.11.2003.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області суму сплаченого судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) - РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач 1) - , місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3;

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач 2) - , місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26.

Суддя А.С. Михайлик