Справа № 240/7970/22
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року м. Житомир справа № 240/7970/22

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у призначенні та нарахуванні пенсії з 10.12.2020 року;

- зобов`язати відповідача призначити та провести нарахування пенсії з 10.12.2020 року.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 10.12.2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком. Відповідачем листом від 24.12.2020 року відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з чим позивач оскаржив відмову відповідача у призначенні пенсії до суду. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 року позовну заяву задоволено, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати позивачу період роботи з 12.03.1993 по 26.11.1996, з 11.04.1997 по 23.08.2000, з 24.08.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 28.09.2006 до його страхового стажу. На виконання вказаного рішення суду, позивачу призначено пенсію з 21.10.2021 року, а не з дати первісного звернення за призначенням пенсії - 10.12.2020 року.

Не погоджуючись з діями відповідача стосовно призначення пенсії не з дати звернення із заявою про призначення пенсії 10.12.2020 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду 10.05.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зауважив, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком 21.10.2021 року, тобто після спливу трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, а тому пенсію призначено саме з дня звернення, тобто з 21.10.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

10.12.2020 позивач звернувся до Головного управляння Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №0600-0308-8/75449 від 24.12.2020 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно заяви від 10.12.2020 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 27 років. Зокрема, зазначено, що управління не враховує до страхового стажу періоди роботи: з 12.03.1993 року по 26.11.1996 року, оскільки відсутня назва організації, з 11.04.1997 року по 23.08.2000 року в ООО «МИРАН», так як при звільненні з роботи відсутнє посилання на статтю та пункт закону, з 24.08.2000 року по 31.12.2003 року в ООО «БаренцОптТорг», так як при звільненні з роботи відсутнє посилання на статтю та пункт закону, що не відповідає вимогам п. 2.3 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» № 58 від 29.07.1993 року та з 01.01.2004 року по 28.09.2006 року в ООО «БаренцОптТорг», оскільки зарахування до страхового стажу з січня 2004 року періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, у тому числі періодів роботи, що дає право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, необхідно здійснювати за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких проводилася трудова діяльність.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій щодо призначення пенсії та зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо незарахування до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 12.03.1993 по 26.11.1996, з 11.04.1997 по 23.08.2000, з 24.08.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 28.09.2006.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 12.03.1993 по 26.11.1996, з 11.04.1997 по 23.08.2000, з 24.08.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 28.09.2006 до його страхового стажу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2021 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 року залишено без змін.

На виконання рішення суду, відповідачем зарахувано період роботи ОСОБА_1 з 12.03.1993 по 26.11.1996, з 11.04.1997 по 23.08.2000, з 24.08.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 28.09.2006 до його страхового стажу та призначено пенсію з 21.10.2021 року.

Не погоджуючись з діями відповідача стосовно призначення пенсії з 21.10.2021 року, тобто не з дати звернення із заявою про призначення пенсії 10.12.2020 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2статті 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

За правилами частини 1статті 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Зазначене у вказаній статті право деталізоване уЗаконах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення»(далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно зістаттею 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно статті 45 Закону №1058пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положеньстатті 29 цього Законупризначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців :з такого дня.

Відповідно до статті 7 Закону №1788-ХІІ, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`визначенийПостановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1(далі - Порядок №22-1).

Згідно із пунктом 1.1 зазначеного Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 1.7 Порядку №22-1 передбачено, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідно до пункту 4.1. Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Нормами пункту 4.3 Порядку №22-1 визначено, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для призначення пенсії є заява встановленого зразка, а також додані до неї документи, які підтверджують право на такий перерахунок, надані до органу Пенсійного фонду України в установленому чинним законодавством порядку.

При цьому, законодавцем чітко, доступно та однозначно визначено дату призначення пенсії за віком та умови визначення такої дати та чинне пенсійне законодавство не передбачає самовільного визначення дати призначення пенсії органом пенсійного фонду без врахування дати звернення особи за призначення пенсії.

Судом встановлено, що 10.12.2020 року позивач вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою та необхідними документами для призначення пенсії за віком.

Проте, відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії листом №0600-0308-8/75449 від 24.12.2020

Протиправність відмови у призначенні пенсії позивачу встановлена в рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 року у справі №240/1247/21, яке набрало законної сили 13.09.2021 року.

Таким чином, зобов`язання відповідача, викладене в рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 року у справі №240/1247/21, пов`язане з датою первісного звернення за призначенням пенсії 10.12.2020 року, оскільки законодавством іншої дати призначення пенсії не передбачено в спірних правовідносинах.

Однак, відповідачем в порушення прав позивача та вище наведених норм законодавства, призначено пенсію не з дати звернення із заявою про призначення пенсії та надання документів на призначення пенсії, а з 21.10.2021 року.

Оскільки судом встановлено, що в рішенні Житомирського окружного адміністративного суду від 09.06.2021 року у справі №240/1247/21 не визначено конкретної дати призначення пенсії, та пенсію не було призначено з дати звернення позивача із заявою, суд, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначення пенсії за віком з 10.12.2020 року та зобов`язати відповідача призначити та виплатити недоотриману суму пенсії за віком з 10.12.2020 року, тобто з дня його первинного звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за призначенням пенсії за віком.

Ухвалюючи рішення, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1-3ст. 90 КАС Українисуд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями9,72-77,90,132,139,246,297 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначення пенсії за віком з 10.12.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії за віком з 10.12.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 липня 2023 року.

Суддя Р.М.Шимонович