Справа № 161/1009/22
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

14 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 161/1009/22 пров. № А/857/11129/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Онишкевича Т. В.
суддів -Сеника Р. П.
Судової-Хомюк Н. М.

перевіривши апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2022 року у справі № 161/1009/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2022 року у справі № 161/1009/22 позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті задоволено. Скасовано постанову ВМ № 00005114 від 30 грудня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення та провадження закрито.

22 червня 2023 року Державною службою України з безпеки на транспорті подано апеляційну скаргу на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2022 року у справі № 161/1009/22.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

За правилами ч. 2 ст. 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

З аналізу ч. 2 ст. 299 КАС України слідує, що використана законодавцем конструкція «незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення» є чіткою та не викликає множинного розуміння, а тому правила частини другої статті 299 КАС України передбачають обов`язок, а не право суду, не підлягають обмеженню в застосуванні та розширеному тлумаченню.

Тобто, встановлений річний строк є присічним, таким, що не може бути поновлений. Це правило стосується випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень.

Із зазначеного правила існує виняток, згідно з яким річний строк на апеляційне оскарження може бути поновлений, якщо апеляційну скаргу подано суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Матеріалами справи стверджується, що відповідач був повідомлений про розгляд справи.

Окрім того, копія прийнятого рішення було доставлено до електронного кабінету Державної служби України з безпеки на транспорті.

В апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, посилаючись на введений в Україні воєнний стан.

Разом з тим, апеляційний суд, враховуючи імперативність норми ч. 2 ст. 299 КАС України, яка містить заборону поновлення строку на апеляційне оскарження, вважає необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії"). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України").

Керуючись ст.299, 325 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2022 року у справі № 161/1009/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк