Справа № 540/8565/21
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/8565/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

Скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.11.2021 року № та № .

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 17.11.2021 року відповідач прийняв оскаржувані рішення, якими збільшено податкові зобов?язання за

платежами мито на транспортні засоби, що були ввезені на територію України та ПДВ,

на підставі митної декларації Грузії. Проте, позивачка вказує, що вказана декларація надавалась до митного оформлення, а митна вартість автомобіля визначалась безпосередньо митним органом.

Ухвалою суду від 03.04.2023 року справу прийнято до провадження Одеським окружним адміністративним судом.

Ухвалою суду від 15.05.2023 року визначено розпочати розгляд справи та призначено судове засідання на 14.06.2023 року.

Від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов згідно

з яким, Митниця в Херсонській області,АР Крим і м. Севастополі вважає, що позов громадянки ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. За результатами перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, з урахуванням встановлених обставин під час

перевірки платника податків, документальною невиїзною перевіркою дотримання громадянкою України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи за МД типу ІМ40ДЕ від 26.08.2020 № UA508040/2020/007783, встановлено порушення підпункту 2 частини другої статті 52,частини першої статті 377 Митного кодексу України, в частині надання недостовірних відомостей щодо митної вартості транспортного засобу, та порушення вимог підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, абзацу «в» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в частині визначення бази оподаткування податком на додатну вартість. Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 12878,97 грн., в тому числі:

ввізне мито на суму 4024,68 грн., податок на додану вартість на суму 8 854,29 грн.

Сторони у судове засідання не з`явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Суд встановив, що громадянкою України ОСОБА_1 , через довірену особу громадянина України ОСОБА_2 , що діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 04.08.2020 № HOI 071176, здійснено придбання у Грузії, ввезення на митну територію України та митне оформлення за МД

типу ІМ40ДЕ від 26.08.2020 № UA508040/2020/007783, що підлягала перевірці товару з

наступним описом у графі 31: «легковий автомобіль марки «Volkswagen», модель «Jetta», кузов № НОМЕР_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ,

календарний рік виготовлення - 2014, модельний рік виготовлення - 2015, рік введення

в експлуатацію - 2014, тип двигуна-бензин, об`єм двигуна - 1798 см. куб, потужність - 125 кВт, двигун № - невизначений. Колір - сірий. Призначений для перевезення людей. Кількість місць для сидіння, включаючи водія- 5. Тип кузова - седан. Колісна формула 2х4. Що використовувався - 1шт. Автомобіль знаходиться у відновленому стані після ДТП». Код товару згідно з УКТ ЗЕД (графа 33 МД), країна походження Мексика (графа 34 МД), умови поставки не визначені (графа 20 МД).

За договором доручення на комплексне митне обслуговування від 03.08.2021 №

0308/2020-1 ОСОБА_2 уповноважив ТОВ «Термінал» здійснити митне оформлення вищезгаданого товару, у тому числі складання та оформлення митної декларації на підставі наданих документів та інформації. Представник ТОВ «Термінал» Петренко М.С., під час митного оформлення товару за МД типу ІМ40ДЕ від 26.08.2020 № UA508040/2020/007783, разом з іншими документами, подав до Митниці декларацію митної вартості від 26.08.2020 № б/н, у якій визначив митну вартість транспортного засобу за 6 (резервним) методом у розмірі 97405,97 грн. (графи 12, 43 МД).

Умовами угоди (контракту) від 07.08.2020 № 1841220 «Про передачу права власності на механічний транспортний засіб», завіреного Агентством обслуговування Міністерства внутрішніх справ Грузії, передбачена вартість вищевказаного товару у розмірі 2000 доларів США. Сторонами, які уклали дану угоду (контракт) купівлі-продажу є громадянка України ОСОБА_1 та мешканець Грузії ОСОБА_3 .

Угодою (контрактом) умови поставки транспортного засобу не визначені.

ОСОБА_1 надала митному органу довідку від 19.08.2020 року про вартість доставки автомобіля у розмірі 450 доларів США, та, як особою, відповідальною за фінансове врегулювання (графа 9 МД), сплачені нараховані митні платежі на загальну суму 48651,17 грн., які складаються з ввізного мита (ставка 10%) 9740,60 грн., акцизного збору 14567,71 грн. та податку на додану вартість (ставка 20%) 24342,86 грн. (графи 47, «В» МД).

Відповідно до інформації митних органів Грузії, яка отримана Держмитслужбою України було встановлено, що під час декларування придбаного позивачкою автомобіля в митній декларації ІМ40ДЕ від 26.08.2020 № UA508040/2020/007783 була зазначена митна вартість автомобіля менша, ніж в зазначена в експортній митній декларації.

Вказана інформація стала підставою для проведення перевірки згідно пункту 7 статті 336, пункту 1 частини 3 статті 345, пункту 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України, про що було видано наказ Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі від 11.10.2021 року № 218 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання громадянкою України ОСОБА_4 вимог законодавства України з питань митної справи» (зі змінами, внесеними наказами Митниці від 13.10.2021року № 224 та від 22.10.2021 року № 233).

Проведеною перевіркою встановлено, невідповідність розміру митної вартості вищевказаного товару, зазначеного у експортній митній декларації Грузії від 07.08.2020 року № 69050/1841220 у сумі 125305,51 грн. (13925 грузинських ларі, за курсом НБУ на 26.08.2020: 1 грузинській ларі 8,9986 грн.) та розміру митної вартос ті,заявленого у графах 12, 45 митної декларації типу ІМ40ДЕ від 26.08.2020 № UA508040/2020/007783 у сумі 97405,97 грн., що на 27899,54 грн. нижче, ніж вартість автомобіля під час експорту з Грузії, та свідчить про порушення підпункту 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України в частині достовірності визначення митної вартості товарів. Відповідно до частини другої статті 53, пункту 5 частини десятої статті 5 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Згідно довідки громадянки ОСОБА_1 від 19.08.2020 року , поданої під час здійснення митного оформлення легкового автомобіля за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 26.08.2020 № UA508040/2020/007783, вартість доставки товару з міста Батумі (Грузія) до митного кордону України складає 450 доларів США (12347,24 грн. за курсом НБУ на день митного оформлення). Враховуючи вищевказане, митна вартість транспортного засобу, з урахуванням митної вартості, зазначеної в експортній декларації митних органів Грузії, та транспортних витрат на доставку товару до митного кордону України, фактично складає 137652,75 грн., що свідчить про заниження рівня митної вартості, заявленої у митній декларації типу ІМ40ДЕ від 26.08.2020 № UA508040/2020/007783, на суму 40246,78 грн.

28.10.2021 року, за результатами перевірки складено акт № 006/7.28-19/, на підставі якого, відповідачем, 17.11.2021 року прийнято податкові повідомлення-рішення: № , яким визначено суму податкового зобов`язання із податку на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами в розмірі 11067,86 грн. (в тому числі 8854,29 грн. за основним платежем, 2213,57 грн., за штрафними санкціями); № , яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України в розмірі 4024,68 грн.

Відповідно до пункту 54.3. статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або

завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або

від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (пп.54.3.2); результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях (пп.54.3.6).

Згідно зі статтею 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання

яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу,

у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Згідно зі статтею 272 Митного кодексу України, ввізне мито встановлюється на

товари, що ввозяться на митну територію України. Встановлення нових та зміна діючих ставок ввізного мита, визначених Митним тарифом України, здійснюються Верховною Радою України шляхом прийняття законів України.

У відповідності до статті 377 Митного кодексу України, товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на

митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Відповідно до статті 278 Митного кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно

до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що

підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування

для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти

у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 279 Митного кодексу України, базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: 1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; 2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру. Для товарів, на які законом встановлено комбіновані ставки мита, база оподаткування визначається відповідно до пунктів 1 і 2 цієї частини.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (частина 1 статті 49 Митного кодексу України).

У відповідності до статті 65 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, що ввозяться в Україну відповідно до митних режимів, відмінних від режиму імпорту, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі.

Статтею 51 Митного кодексу України,врегульований порядок визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, відповідно до якої, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (частина 1 статті 51 Кодексу). Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2 статті 51 Кодексу).

Стаття 57 Митного кодексу України визначає методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (частина 1 статті 57 Кодексу).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну

територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 Кодексу). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Кодексу).

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної

вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс- листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1 статті 54 Кодексу).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених

у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина 2 статті 54 Кодексу).

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно

визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 Кодексу).

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (частина 1 статті 55 Кодексу).

Суд встановив, що митна вартість товару у митній декларації типу ІМ40ДЕ від 26.08.2020 № UA508040/2020/007783 визначена на підставі декларації митної вартості від 26.08.2020 № б/н, у якій визначив митну вартість транспортного засобу за 6 (резервним) методом у розмірі 97405,97 грн., з урахуванням умов угоди (контракту) від 07.08.2020 року № 1841220 «Про передачу права власності на механічний транспортний засіб», завіреного Агентством обслуговування Міністерства внутрішніх справ Грузії, де передбачена вартість вищевказаного товару у розмірі 2000 доларів США та довідки від 19.08.2020 року про вартість доставки автомобіля у розмірі 450 доларів США.

При цьому, відповідно до інформації митних органів Грузії, яка отримана Держмитслужбою України було встановлено, що під час декларування придбаного позивачкою автомобіля в митній декларації ІМ40ДЕ від 26.08.2020 № UA508040/2020/007783 була зазначена митна вартість автомобіля менша, ніж в зазначена в експортній митній декларації.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено наявності розбіжностей у наданих позивачем документах до митного оформлення, не доведено ознак підробки в них або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості даного автомобіля, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за автомобіль.

Суд, також, наголошує на тому, що експортна декларація надавалася до митного оформлення та досліджувалася під час розмитнення придбаного ОСОБА_1 автомобіля.

Суд зазначає, що відповідач не обґрунтував обставини з врахування, при прийнятті оскаржуваних рішень, лише документи митних органів Грузії, не зазначив у чому полягає невідповідність та розбіжність документів, поданих до митно гооформлення декларантом за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 26.08.2020 № UA508040/2020/007783.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач не довів відповідності визначеної ним вартості автомобіля та не спростував підтверджену документами, які були подані представником позивача до митної декларації, визначену позивачем вартість автомобіля, яка є базою оподаткування для даного автомобіля.

Враховуючи наведене, результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску вказаного автомобіля не свідчать про заниження позивачем податкових зобов`язань, визначених ним у митній декларації.

Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.11.2021 року № та № .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що адміністративний позов ОСОБА_1 належить до задоволення.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 192-228, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про скасування податкових повідомлень-рішень .

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.11.2021 року № та № , прийняті Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі.

Відповідно до статті 255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає

законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства,

України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Митниця в Херсонській області,АР Крим і м.Севастополі (м.Херсон,вул.Гоголя,13; ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 14.07.2023 року.

Суддя Н.В. Бжассо