Справа № 520/13196/23
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
з питання повернення позову
12 липня 2023 р. м. Харків
Ухвалою суду від 06.06.2023р. позовну заяву - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову у 10 робочих днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху. Встановлено, що способом усунення недоліків позовної заяви є подання до суду: заяви про поновлення строку звернення та доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.
19.06.2023р. від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначено про те, що шестимісячний строк звернення до суду позивачем не пропущено, оскільки відрахування доплати 2000 грн. відповідач здійснив саме у травні 2023 року. Водночас, позивач просив поновити строк звернення до суду у випадку, якщо суд буде вважати такий строк пропущеним, в обґрунтування чого посилався на різну правову позицію Верховного Суду щодо обрання способу захисту порушених прав у аналогічних правовідносинах.
Період відпустки з 19.06.2023р. по 07.07.2023р. зумовили розгляд поданої заяви 12.07.2023р.
Вирішуючи питання дотримання строку звернення до суду із даним позовом, суд зазначає, що за змістом п.9 ч.3 ст.2, ч.2 ст.44, ч.1 ст.45 КАС України кожен учасник суспільних відносин повинен забезпечити дотримання обов`язку вчинення процесуальних дій із захисту прав та інтересів у судовому порядку у строк, визначений відповідним процесуальним законом.
Строк звернення до суду у спорах з приводу пенсійного забезпечення громадян згідно з абз.1 ч.2 ст.122 КАС України складає шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Виключенням із заведеного правила є випадок, унормований ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», згідно з якою перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Отже, положення ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» поширюються виключно на випадки перерахунків розмірів раніше вже призначених пенсій у зв`язку із підвищенням поточної винагороди діючого публічного службовця, непроведених (або неправильно проведених) саме за довідками про грошове забезпечення з вини терорганів системи Пенсійного фонду України або державного органу, який видає довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії.
У спірних правовідносинах позивач заявив вимогу про виплату доплати в розмірі 2000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з 01.07.2021 року.
Суд відмічає, що виплата доплати до пенсії громадянина у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 здійснюється безвідносно до довідки про поточне збільшене грошове забезпечення діючого публічного службовця.
У даному випадку підставою для вчинення органом публічної адміністрації відповідного управлінського волевиявлення є виключно приписи постанови КМУ від 14.07.2021 №713.
Тому на цей випадок не поширюється дія ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Суд відзначає, що згідно з ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
У силу приписів ч.1 ст.121 та ч.1 ст.123 КАС України умовою для поновлення пропущеного процесуального строку є поважність причини, котра зумовила такий стан практичної реалізації процесуальної дії.
Постанова Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 містить правовий висновок, згідно з яким причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежить від волевиявлення сторони і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

В ухвалі від 20.10.2022р. Великої Палати Верховного Суду від 20.10.2022р. у справі №9901/462/21 сформульовані правові позиції, у силу яких учасники справи повинні вчасно, сумлінно, в належний спосіб використовувати всі наявні в них засоби та можливості, передбачені законодавством, з метою запобігання невиправданим зволіканням під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Зважаючи на те, що перерахунок пенсії громадянина у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 здійснюється безвідносно до довідки про підвищене поточне грошове забезпечення діючого публічного службовця, то заявник повинен дізнатись про виплату належного розміру пенсії або про недоплату під час отримання чергового платежу, тобто під час отримання пенсії за липень 2021р.

У разі ж первісного призначення органом публічної адміністрації перерахунку пенсії громадянина у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 з 01.07.2021р., але припинення виплати пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 у зв`язку із перерахунком пенсії на виконання рішення суду - предметом судового захисту є не право на перерахунок пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 з 01.07.2021р., а право на поновлення виплати пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 з календарної дати, коли така виплата була припинена.

Суд вважає, що відносини з приводу призначення, обчислення, нарахування і виплати доплати у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 не підпадають під дію ч.3 ст.51 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», позаяк згаданий платіж має іншу правову природу, суть та механізм призначення.

Натомість, на відносини з отримання громадянином у власність платежу за постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 згідно з ч.5 ст.242 КАС України підлягає поширенню правовий висновок постанови Верховного Суду від 31.03.2021р. у справі № 240/12017/19, де указано, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

У позові заявник сформулював вимогу про виплату пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 з 01.07.2021р.

Подальший захист прав на отримання належного розміру пенсії, наданий рішенням суду у справі №520/11046/22, повинен відбуватись у порядку ст.382 КАС України або у порядку ст.383 КАС України, але саме у межах справи №520/11046/22.

Суд доходить до переконання про те, що у даному конкретному випадку заявнику не могло бути невідомо про отримання або неотримання доплати пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 з 01.07.2021р.

Строк на захист права на отримання виплати за пенсією у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 №713 починав перебіг з моменту отримання виплати пенсії у серпні 2021р. і збіг не пізніше від 31.01.2022р.

Заявник подав позов 01.06.2023р., тобто поза межами строку згідно з ч.2 ст.122 КАС України.

На пропозицію суду подати заяву про поновлення строку звернення до суду, заявник подав процесуальний документ, де викладено твердження про вчасне звернення до суду.

Жодних поважних причин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином, заявником не наведено.

Отже, вимоги ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023р. у справі №520/13196/23 були залишені без виконання.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, суд доходить до переконання про те, що позов поданий поза межами строку звернення до суду, належної заяви про поновлення строку звернення до суду заявником не подано, що згідно з ч.2 ст.121, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.2, 4-9, 45, 121-123, 169, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив:

1.Позовну заяву - повернути.

2.Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3.Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

4. Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя О.В. Старосєльцева