Справа № 520/539/22
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

14 липня 2023 р. №520/539/22

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.04.2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05.10.1988 року по 12.07.1994 року та період отримання допомоги по безробіттю з 04.02.1999 року по 29.01.2000 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з наступного дня після досягнення пенсійного віку - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає протиправним та незаконним рішення відповідача від 28.04.2021 року про відмову в призначенні їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та незарахування до загального страхового стажу період роботи з 05.10.1988 року по 12.07.1994 року та період отримання допомоги по безробіттю з 04.02.1999 року по 29.01.2000 року. Таке рішення управління пенсійного фонду порушує право позивача на достатнє пенсійне забезпечення, що й слугувало підставою звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду.

Від представника відповідача І.Дударевой, через канцелярію суду, надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що наведені позивачем в позовній заяві обставини ж помилковими та суперечать дійсності. Так, рішенням управління пенсійного фонду від 19.07.2021 №81 ОСОБА_1 призначено пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", частина спірного періоду стажу з 16.07.1987 по 15.07.1990 та з 04.02.1999 по 29.01.2000 зараховано до загального страхового стажу позивача при призначенні їй пенсії.

Ухвалою суду від 13.10.2022 року по справі №520/539/22 запропоновано учасникам справи висловити свою позицію щодо можливості розгляду даної справи в порядку письмового провадження.

Від представника відповідача - В.Ачкасова, на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник позивача свою правову позицію з приводу розгляду справи в порядку письмового провадження не висловив, заяву про розгляд справи за участю повноважного представника, чи заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надсилав.

За загальним правилом при вирішенні питання щодо відкладення розгляду справи або можливості розгляду справи в порядку письмового провадження в період дії воєнного стану на підставі поданої учасниками судового процесу заяви суд залежно від інтенсивності бойових дій на певній території, загальної воєнної ситуації як в країні, так і в певному регіоні, де знаходиться суд, або учасник справи (його представник), поведінки суб`єктів владних повноважень, що мають компетенцію в сфері повідомлень щодо ризиків перебування на певній території (об`єкті нерухомості), має дотримуватися балансу між безпекою суддів, працівників апарату, учасників справи та дотриманням процесуальних прав учасників справи і засад судочинства.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України при розгляді справи по суті у суді першої інстанції учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі викладеного вище, враховуючи відсутність можливості проводити судове засідання за участю сторін через існування загрози життю та здоров`ю учасників справи та працівників суду внаслідок широкомасштабної військової агресії Російської Федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні воєнного стану, враховуючи думку представника позивача та відсутність клопотань від представника відповідача, станом на дату постановляння цього рішення, про розгляд справи за їх участю, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з досягненням 60-річного віку, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою та відповідним пакетом документів про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.04.2021 №81 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Підставою для відмови вказано не зарахування до страхового стажу: період роботи з 05.10.1988 по 12.07.1994 згідно трудової книжки від 20.11.1982, оскільки запис внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (відсутня уточнююча довідка про перейменування підприємства); період отримання допомоги по безробіттю з 04.02.1999 по 29.01.2000, оскільки запис внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (відсутня печатка, що засвідчує запис про припинення виплати допомоги, через що його неможливо ідентифікувати).

Не погодившись з рішенням відповідача, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом за для захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV).

Частиною 1 ст.26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Статтею 1 Закону №1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом з протоколу призначення пенсії встановлено, що рішенням органу пенсійного фонду від 19.07.2021 №81 позивачу призначено пенсію за віком з 03.04.2021 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Страховий стаж на момент призначення пенсії склав 30 років 05 місяців 20 днів.

До загального стажу ОСОБА_1 не зарахований період роботи з 05.10.1988 по 12.07.1994 рік, відображений у трудовій книжці від 20.01.1982 року, оскільки він занесений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 17.08.1993 року за №110, а саме: відсутня уточнююча довідка про перейменування підприємства.

Проте, частина спірного періоду стажу зарахована позивачу як догляд за дитиною до досягнення трирічного віку у період з 16.07.1987 по 15.07.1990 року.

Крім того, оскаржуваний період отримання позивачем допомоги по безробіттю з 04.02.1999 по 29.01.2000 року також зараховано до загального страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Враховуючи, що пенсія за віком позивачу призначена з 03.04.2021 (на наступний день після досягнення позивачем пенсійного віку) та зарахування відповідачем при призначенні пенсії до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку у період з 16.07.1987 по 15.07.1990 року та отримання позивачем допомоги по безробіттю з 04.02.1999 по 29.01.2000 року, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки відсутнє порушене право позивача.

Стосовно позовних вимог про незарахування до страхового стажу позивача періоду роботи на Красноградському м`ясокомбінаті з 16.07.1990 по 12.07.1994 року у зв`язку з ненаданням уточнюючої довідки про перейменування підприємства, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).

Згідно п.1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм дає суду підстави зробити висновок, що надання особою до пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Суд зауважує, що трудова книжка серії від 20.01.1982 містить всі необхідні записи, які підтверджують факт роботи ОСОБА_1 у спірний період з 16.07.1990 по 12.07.1994.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача з приводу відсутності інформації про перейменування підприємства, оскільки обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, а не на працівника, до того ж наявність таких недоліків щодо заповнення трудової книжки не є підставою вважати, що вказані спірні періоди роботи не підтверджують факту перебування особи на відповідній посаді.

Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 04 вересня 2018 року у справі №423/1881/17 (провадження №К/9901/22172/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Дана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи зараховувати період роботи позивача з 16.07.1990 по 12.07.1994 до загального стажу, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 28.04.2021 року в частині відмови в зарахуванні до стажу роботи позивача період з 16.07.1990 по 12.07.1994 підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій стосовно незарахуання до загального стажу позивача період роботи з 16.07.1990 по 12.07.1994, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги в цій частині.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 16.07.1990 по 12.07.1994.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 28.04.2021 року в частині відмови в зарахуванні до стажу роботи ОСОБА_1 період з 16.07.1990 по 12.07.1994.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 16.07.1990 по 12.07.1994.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 14 липня 2023 року.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО