Справа № 320/5369/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року справа № 320/5369/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду міста Києва, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Служба безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - відповідач), з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати наказ Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.01.2023 №9к «Про припинення доступу до державної таємниці працівникам суду» в частині припинення доступу до секретної інформації судді Окружного адміністративного суду міста Києва Вовку П.В.;

- зобов`язати Окружний адміністративний суд міста Києва нарахувати та виплатити позивачу суму доплати за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці за період з 18.01.2023 по день набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позову.

21.03.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від 21.03.2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Також ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Службу безпеки України (далі - третя особа, СБУ). Витребувано докази у справі від позивача, відповідача та третьої особи. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а позивачеві протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив. Запропоновано третій особі подати пояснення щодо позову у 15-денний строк з моменту отримання копії позовної заяви з додатками, з доказами направлення копій пояснень іншим учасникам справи.

Копія ухвали Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 була надіслана відповідачу та третій особі на офіційну електронну адресу 20.04.2023 о 16:00 год., що підтверджується довідкою про доставку судового рішення електронною поштою від 20.04.2023.

20.04.2023 на адресу суду від позивача надійшли докази направлення третій особі копії позовної заяви із додатками (рекомендоване поштове відправлення 364, згідно з сервісу відстеження пересилання поштових відправлень АТ «Укрпошта» вручене третій особі 05.04.2023).

24.04.2023 через канцелярію суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - СБУ надійшло клопотання від 24.04.2023 про продовження процесуального строку для подання доказів у справі, витребуваних судом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 продовжено третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - СБУ процесуальний строк, встановлений ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2023, в частині надання до суду доказів і письмових пояснень по суті позову, - на 5 днів з дня закінчення строку, встановленого ухвалою суду від 27.03.2023.

04.07.2023 на адресу суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - СБУ надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 клопотання представника СБУ про витребування доказів задоволено. Витребувано докази від відповідача.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем вказано, що перебуваючи на посаді судді Окружного адміністративного суду міста Києва йому було надано доступ до секретної інформації та встановлено відповідну доплату за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Однак, оскаржуваним наказом, у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідний доступ припинено.

Позивач вважає, що підстав для ухвалення такого рішення у відповідача не було. Зокрема, відповідач при прийняті наказу протиправно керувався вимогами Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», адже такий Закон не відповідає нормам Конституції України. До того ж, позивач не звільнений з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва, а матеріали із секретною інформацією до адміністративних справ, які, зокрема були в його провадженні, досі перебувають у Режимно-секретному органі Окружного адміністративного суду міста Києва. Передача таких справ на виконання вимог Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» до Київського окружного адміністративного суду наразі неможлива, оскільки у останнього немає дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

При цьому, позивач звертає увагу, що допуск до провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданий відповідно до законодавства про державну таємницю судді чи працівнику апарату суду, які працюють за посадами згідно з номенклатурою посад працівників, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці, за суттю та правовою природою в умовах режимних обмежень слід вважати таким, що дає право особі на отримання компенсації (доплат до посадового окладу) на постійній основі. Подібний правовий висновок, викладений Верховним Судом у постановах від 25.04.2018 у справі №802/74/15-a, від 07.05.2020 у справі №813/2925/18, від 27.05.2020 у справі №821/146/16 і від 28.01.2021 у справі №240/229/20.

Відповідач заперечує проти задоволення позову, у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що доступ до державної таємниці надається дієздатним громадянам України, яким надано допуск до державної таємниці та які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання. Отже, ключовим у наданні особі доступу до державної таємниці є саме наявність потреби у службовій діяльності. Водночас у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва позивач не здійснює правосуддя, як і інші судді цього суду, а тому відпала службова необхідність у доступі останніх до державної таємниці.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_1 , виданим 23.09.2022, орган, що видав 8036 (а.с.65).

Як вбачається з матеріалів справи, Указом Президента України від 14.03.2007 №201/2007 «Про призначення та переведення суддів» ОСОБА_1 призначено на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва строком на п`ять років (а.с.14).

Постановою Верховної Ради України від 06.10.2011 №3833-VI «Про обрання суддів» позивача обрано на посаду судді Окружного адміністративного суду міста Києва безстроково (а.с.15).

Наказом заступника голови Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.01.2019 №10/к «Про надання доступу до державної таємниці ОСОБА_1 » позивачу, судді Окружного адміністративного суду міста Києва, надано доступ до секретної інформації в обсязі, необхідному для своєчасного і якісного виконання службових обов`язків, а також з 15.01.2019 встановлено виплату щомісячної доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі 10% посадового окладу за ступень секретності «Цілком таємно» (а.с.33).

Листом від 04.08.2021 №14/5/2-2889 Головне управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ повідомило голову Державної судової адміністрації України (а він в свою чергу місцеві та апеляційні суди), що під час здійснення аналізу роботи суддів з відомостями, що становлять державну таємницю, встановлено безпідставне використання бюджетних коштів по компенсації суддям та працівникам апарату судів у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці. Зокрема більшість суддів, крім слідчих суддів загальних апеляційних судів, та працівників апарату судів протягом тривалого часу (декілька років) взагалі не працювали з документами, які становлять державну таємницю, однак, щомісячно отримують компенсацію за роботу в умовах обмежень. Вказане призводить до неефективного використання бюджетних коштів, яких на даний момент не вистачає для фінансування судової гілки влади в цілому. Враховуючи викладене, з метою недопущення неефективного використання бюджетних коштів по наданню компенсації представникам судової влади у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, запропоновано розглянути вказане питання та вжити відповідних заходів (а.с.53-55).

Наказом Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.01.2023 №9/к «Про припинення доступу до державної таємниці працівникам суду» у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX, який вбачає припинення здійснення правосуддя суддями, відповідно до пункту 50 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939 та позицією Служби безпеки України щодо необхідності оптимізації кількості посад працівників, які потребують доступу до держаної таємниці, з метою оптимізації витрачання бюджетних коштів, у пункті 3 цього наказу припинено позивачу, судді Окружного адміністративного суду міста Києва, доступ до секретної інформації з 18.01.2023, у зв`язку з ліквідацією Оружного адміністративного суду міста Києва (а.с.30).

Наказом Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2023 №10/к «Про припинення щомісячної доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці» у пункті 1 припинено з 18.01.2023 виплату щомісячної доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці працівникам Окружного адміністративного суду міста Києва, зокрема позивачу (а.с.31).

Позивач, вважаючи наказ від 17.01.2023 №9/к в частині припинення йому доступу до секретної інформації протиправним, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки регулює Закон України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 №3855-ХІІ (далі - Закон №3855-ХІІ; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За визначенням, наданим статтею 1 Закону №3855-XII допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації; натомість доступ до державної таємниці - це надання повноважною посадовою особою дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, або ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, цією посадовою особою відповідно до її службових повноважень.

Відповідно до статті 22 Закону №3855-XII допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України. Якщо потреба громадянина у відомостях, що становлять державну таємницю, не пов`язана з місцем роботи, служби або навчання, документи про надання допуску до державної таємниці можуть оформлятися за місцем провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею. Надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Згідно із частиною першої статті 23 Закону №3855-XII допуск до державної таємниці не надається у разі:

1) відсутності у громадянина обґрунтованої необхідності в роботі із секретною інформацією;

2) сприяння громадянином діяльності іноземної держави, іноземної організації чи їх представників, а також окремих іноземців чи осіб без громадянства, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України, або участі громадянина в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена у порядку, встановленому законом;

3) відмови громадянина взяти на себе письмове зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена, а також за відсутності його письмової згоди на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці;

4) наявності у громадянина судимості за тяжкі або особливо тяжкі злочини або за вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, передбаченого статтею 111-1 Кримінального кодексу України, не погашеної чи не знятої в установленому порядку;

5) наявності у громадянина психічних розладів, які можуть завдати шкоди охороні державної таємниці, відповідно до переліку, затвердженого Міністерством охорони здоров`я України і Службою безпеки України.

Частиною другої статті 23 Закону №3855-XII установлено, що у наданні допуску до державної таємниці може бути відмовлено також у разі: 1) повідомлення громадянином під час оформлення допуску недостовірних відомостей про себе; 2) постійного проживання громадянина за кордоном або оформлення ним документів на виїзд для постійного проживання за кордоном; 3) невиконання громадянином обов`язків щодо збереження державної таємниці, яка йому довірена або довірялася раніше.

Статтею 26 Закону №3855-XII визначено, що переоформлення громадянам допуску до державної таємниці здійснюється: у разі закінчення терміну дії допуску до державної таємниці за необхідності подальшої роботи з секретною інформацією; у разі необхідності підвищення чи зниження громадянину форми допуску для роботи із секретною інформацією вищого чи нижчого ступеня секретності; у разі необхідності проведення додаткової перевірки, пов`язаної з можливим виникненням обставин, передбачених пунктами 2 і 4 частини першої та частиною другою статті 23 цього Закону.

Скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 27 Закону №3855-XII доступ до державної таємниці надається дієздатним громадянам України, яким надано допуск до державної таємниці та які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання.

Рішення про надання доступу до конкретної секретної інформації (категорії секретної інформації) та її матеріальних носіїв приймають керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, у яких виконуються роботи, пов`язані з державною таємницею, або зберігаються матеріальні носії секретної інформації.

Керівники державних органів, за винятком осіб, передбачених частиною шостою цієї статті, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій доступ до державної таємниці у сфері, що стосується діяльності державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, отримують за посадою після надання їм допуску до державної таємниці за відповідною формою.

Відмова надати громадянинові України доступ до конкретної секретної інформації та її матеріальних носіїв можлива лише у разі відсутності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, та може бути оскаржена в порядку, встановленому частиною другою статті 25 цього Закону.

Згідно з статтею 30 Закону №3855-XII у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог законодавства Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 15.06.1994 №414, якою затверджено Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі - Положення).

У пункті 1 Положення зазначено, що воно визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Згідно з пунктом 2 Положення особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Відповідно до пункту 5 Положення такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Згідно з пунктом 6 Положення персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.

Системний аналіз наведених норм вказує на те, що поняття «допуск до державної таємниці» і «доступ до державної таємниці» мають різне значення і відрізняються одне від одного. Допуск до державної таємниці передбачає оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації, включаючи державну таємницю, через СБУ. Доступ до державної таємниці відноситься до надання дозволу громадянину на ознайомлення з конкретною секретною інформацією та провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, відповідно до службових повноважень посадової особи.

Тобто, допуск до державної таємниці по своїй суті є лише правом на роботу з інформацією. А от умовою реалізації цього права (тобто, фактичного доступу до конкретної секретної інформації) є потреба у службовій виробничій, науковій чи науково-дослідній діяльності або навчанні. І за загальним правилом цю потребу для службовця чи працівника визначає керівник органу, установи, організації чи підприємства, який видає відповідний наказ або накладає резолюцію на конкретний документ.

Як зазначено судом вище, позивач, як суддя Окружного адміністративного суду міста Києва, мав доступ до секретної інформації в обсязі, необхідному для своєчасного і якісного виконання ним службових обов`язків. Однак, такий доступ був припинений відповідачем на підставі Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX, у зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва.

Судом встановлено, що Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (далі - Закон №2825-IX) у статтях першій та другій постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва та утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Пунктами 1, 2, 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2825-IX установлено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

З дня набрання чинності цим Законом:

- Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя;

- до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом;

- Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду;

- з дня початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд невідкладно передає справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, до Київського міського окружного адміністративного суду.

Кабінету Міністрів України та Державній судовій адміністрації України доручено вжити в межах компетенції заходів, необхідних для реалізації цього Закону.

Крім того, Законом України «Про внесення зміни до розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 13.12.2022 №2826-ІХ установлено, що під час ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва положення частини шостої статті 147 цього Закону щодо порядку припинення здійснення правосуддя судом, що ліквідується, та передачі ним судових справ застосовуються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

14.12.2022 Закон №2825-ІХ опубліковано в газеті «Голос України» №254, тобто він набрав чинності 15.12.2022.

Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва, суддею якого є позивач, припинив здійснення правосуддя з 15.12.2022. Припинення здійснення цим судом правосуддя унеможливлює фактичне виконання суддями цього суду, зокрема і позивачем, своїх посадових обов`язків, пов`язаних з розглядом справ і прийняттям рішень.

З огляду на те, що спірний доступ позивача до секретної інформації був наданий виключно для виконання функцій та обов`язків судді у вищезазначеному суді, які позивач наразі не виконує, підстав вважати, що відповідач не мав достатніх правових підстав для скасування такого доступу немає.

Посилання позивача на те, що матеріали із секретною інформацією до адміністративних справ, які, зокрема, були в його провадженні, досі зберігаються у Режимно-секретному органі Окружного адміністративного суду міста Києва (у зв`язку з відсутністю у Київського окружного адміністративного суду дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею), не спростовує факт відсутності у позивача потреби у доступі до цієї інформації.

Доводи позивача щодо невмотивованості та необґрунтованості оскаржуваного наказу суд вважає непереконливими, з огляду на те, що у ньому наведена основна причина його прийняття, це ліквідація на підставі Закону №2825-IX Окружного адміністративного суду міста Києва та припинення здійснення ним правосуддя.

Щодо твердження позивача про те, що Закон №2825-IX не відповідає Конституції України, а тому не може застосовуватися, суд зазначає, що вказаний Закон є чинним та неконституційним на час виникнення спірних правовідносин та розгляду цієї справи не визнавався. До того ж, предметом цього спору є правомірність припинення позивачу доступу до секретної інформації, а не правомірність ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва, а тому суд цьому оцінку не надає.

З огляду на наведене суд вважає, що приймаючи оскаржуваний наказ від 17.01.2023 №9к «Про припинення доступу до державної таємниці працівникам суду» в частині припинення доступу до секретної інформації судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 , відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, внаслідок чого правові підстави для його скасування відсутні. Отож позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму доплати за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці за період з 18.01.2023 по день набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, суд вказує таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Частиною восьмою статті 135 Закону №1402-VIII установлено, що суддям виплачується щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у розмірі залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «Цілком таємно», - 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «Таємно», - 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Відповідно до частини десятої статті 135 Закону №1402-VIII суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Відтак, щомісячна доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці є складовою суддівської винагороди, а тому її виплата регулюється виключно Законом №1402-VIII і не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Однак, вказана доплата не є імперативно поширеною на всіх суддів, оскільки згідно із змістом частини восьмої статті 135 Закону №1402-VIII вона виплачується виключно за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці. Інакше кажучи, ця правова норма пов`язує щомісячну доплату не з наявністю допуску, а з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Аналогічне трактування норми за подібним нормативним регулюванням Верховний Суд навів у постанові від 23.04.2021 у справі №160/2520/20.

Судом було встановлено, що позивач з 15.12.2022 фактично не виконує своїх обов`язків, останньому з 18.01.2023 припинено доступ до секретної інформації. Враховуючи, що позивач у спірний період з секретними документами не працював, підстав для виплати йому передбаченої Законом №1402-VIII доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, у відповідача не було.

Посилання позивача на необхідність врахування правових висновків Верховного Суду у постановах від 25.04.2018 у справі №802/74/15-a, від 07.05.2020 у справі №813/2925/18, від 27.05.2020 у справі №821/146/16 і від 28.01.2021 у справі №240/229/20 судом не беруться до уваги, оскільки Верховний Суд у зазначених справах сформулював правові висновки щодо відмінних від цієї справи обставин, а у справі №821/146/16 висновки Верховного Суду взагалі не стосувалися виплати компенсації у зв`язку з допуском до державної таємниці.

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги у вказаній частині необґрунтованими, а тому такі не підлягають задоволенню.

Судові витрати згідно з статтею 139 КАС України розподілу не підлягають у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 17.07.2023.

Суддя Кушнова А.О.