Справа № 280/2590/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 липня 2023 року Справа № 280/2590/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29)

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати (в частині, що стосується ОСОБА_1 ) наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 27.03.2023 № 500 «Про застосування дисциплінарного стягнення»;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 28.03.2023 № 138 о/с «По особовому складу»;

поновити капрала поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Запорізькій області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу - календарні дні з 29.03.2023 по дату ухвалення рішення суду про поновлення на службі в поліції.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. Разом із тим, наказом відповідача від 27.03.2023 № 500 до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а наказом від 28.03.2023 № 138 о/с звільнено. Позивач вважає дані накази протиправними та зазначає, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. При цьому, звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, який може застосовуватися за скоєння дисциплінарного проступку, несумісного з подальшим проходженням служби в органах Національної поліції України. Зауважує, що підставою для звільнення зі служби слугувало скоєння дисциплінарного проступку, а саме керування під час комендантської години транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак позивач наполягає, що не керував транспортним засобом під час події, яка мала місце 17.03.2023, не мав статусу водія та, відповідно, не міг порушити вимоги законодавчих актів, про які зазначено у наказі від 27.03.2023 № 500. Докази керування позивачем транспортним засобом та виконання функцій водія відсутні. Отже, дисциплінарний проступок, про який йдеться у наказі від 27.03.2023 № 500, позивач не вчиняв. Крім того, порушення поліцейським правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, не пов`язане із виконанням службових обов`язків, а тягне за собою адміністративну відповідальність на загальних підставах, тобто у відповідності до норм КУпАП. Також, станом на момент винесення оскаржуваних наказів, позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та у визначеному законом порядку не встановлено причетність позивача до події, яка мала місце 17.03.2023, та яка розцінена відповідачем як дисциплінарний проступок. Вказує, що відповідачем не конкретизовано, які саме посадові (функціональні) обов`язки порушено позивачем, оскільки 17.03.2023 подія відбулася не під час несення служби, тобто не під час виконання позивачем своїх службових обов`язків. На підставі викладеного вказує, що спірні накази підлягають визнанню протиправними та скасуванню. При цьому, скасування даних наказів є підставою для поновлення позивача на службі в поліції на посаді, яку він обіймав перед звільненням. Крім того вказує, що має право на стягнення з Головного управління Національної поліції в Запорізькій області середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З урахуванням вищевикладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 01.05.2023 відкрито провадження у справі № 280/2590/23; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, у поданому відзиві (вх. від 11.05.2023 № 19217) посилається на те, що ОСОБА_1 звільнено на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якого поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Зазначає, що 18.03.2023 до керівництва ГУНП в Запорізькій області надійшла доповідна записка УГІ ГУНП в Запорізькій області щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, відносно позивача. Враховуючи вищезазначені відомості, призначено службове розслідування з метою встановлення наявності або відсутності складу дисциплінарного проступку в діях позивача. Вказує, що за наслідками проведення службового розслідування встановлено скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який виразився у керуванні 17.03.2023 під час комендантської години та території м. Запоріжжя транспортним засобом «БМВ», н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та відмові від проходження в установленому порядку медичного огляду. Зауважує, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції. Отже, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. З урахуванням викладеного просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 працював в органах поліції на посаді поліцейського відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 18.03.2023 до керівництва ГУНП в Запорізькій області надійшла доповідна записка (вих. № 259/35/01-2002) УГІ ГУНП в Запорізькій області щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, відносно позивача.

Того ж дня, 18.03.2023 ГУНП в Запорізькій області видано наказ № 333 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» та наказ № 124 о/с «По особовому складу», яким позивача відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

27.03.2023 складено та затверджено (№ 281/01/35-2023) Висновок службового розслідування, проведеного за фактом порушення службової дисципліни поліцейським відділення № 1 взводу № 1 РКС ГУНП в Запорізькій області капралом поліції ОСОБА_1 .

В ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що 17.03.2023 поліцейському відділення № 1 взводу № 1 РКС ГУНП в Запорізькій області капралу поліції ОСОБА_1 надано вихідний день. На службу ОСОБА_1 повинен був заступити 18.03.2023 о 09:00. Так, 17.03.2023 о 23:50 екіпаж УПП в Запорізькій області ДПП НПУ «Хижак Т-4» у складі: інспектора взводу № 1 роти ТОР старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , інспектора взводу № 1 роти ТОР старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та старшини роти ТОР старшого сержанта поліції ОСОБА_4 під час патрулювання у Дніпровському районі м. Запоріжжя почули гуркіт у будинку № 230 по проспекту Соборному. Під час відпрацювання дворової території біля будинку № 7 по вул. Лобановського ними виявлено автомобіль «БМВ», н.з НОМЕР_2 , який був перевернутий на дах та мав інші явні ознаки дорожньо-транспортної пригоди. У вищевказаному автомобілі знаходився, як встановлено пізніше, поліцейський відділення № 1 взводу № 1 роти конвойної служби ГУНП в Запорізькій області капрал поліції ОСОБА_1 , який самостійно вилізти не міг. Після допомоги поліцейськими вибратись з автомобіля ОСОБА_1 надав документи на своє ім`я. У зв`язку з цим 18.03.2023 о 00:02 інспектор взводу № 1 роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП НПУ старший лейтенант поліції ОСОБА_2 через службу 102 повідомив чергову частину УПП в Запорізькій області ДПП НПУ про вказану подію (ЄО УПП № 1795). Надалі з метою складання адміністративних протоколів на місце пригоди викликано наряд «Хижак-203» УПП в Запорізькій області ДПП НПУ у складі інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 сержанта поліції ОСОБА_6 . На місці пригоди ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою алкотестера «Драгер», який показав 1,96 проміллей алкоголю (від 18.03.2023 № 1844). Однак ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, у зв`язку із чим поліцейські УПП в Запорізькій області ДПП НПУ разом ОСОБА_1 прибули для проходження огляду до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, де у лікаря-нарколога останній відмовився від проходження медичного огляду |(висновок від 18.03.2023 № 1902). 18.03.2023 поліцейськими УПП в Запорізькій області ДПП НП України відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААД № 390195 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та протокол серії ААД № 408444 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 18.03.2023 адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 направлено для розгляду до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, які станом на момент проведення службового розслідування судом не розглянуті. У протоколі серії ААД № 408444 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що 17.03.2023 о 23:45 водій ОСОБА_1 біля будинку 7 по вулиці Лобановського, м. Запоріжжя керував транспортним засобом «БМВ», н.з НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 1902 від 18.03.2023. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Велась безперервна відеофіксація на бодікамери 471423, 474578, 471852. Поставити підпис у протоколі про місце та час розгляду справи, про отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом та про ознайомлення з протоколом ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 надав пояснення, написане власноруч. Розібрати текст пояснення неможливо.

У протоколі серії ААД № 390195 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП зазначено, що 17.03.2023 о 23:45 водій ОСОБА_1 в м. Запоріжжя по вул. Лобановського біля буд. 7, керуючи автомобілем «БМВ», н.з НОМЕР_2 , був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме паркан, який знаходився вздовж проїзної частини, чим допустив перевертання транспортного засобу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Цим порушено вимоги п. 2.3 «б»; п. 12.1 Правил дорожнього руху. Велась безперерервна відеофіксація. Поставити підпис у протоколі про місце та час розгляду справи та про ознайомлення з протоколом ОСОБА_1 відмовився. ОСОБА_1 надав пояснення, написане власноруч, у якому зазначив: «Що він їхав по дорозі та вскочив у яму біля двору. Та не зрозумів як зробив переворот транспортного засобу. Тілесні ушкодження у наслідок ДТП не отримав».

Відповідно до пункту 2 Висновку службового розслідування, затвердженого 27.04.2023 начальником ГУНП в Запорізькій області, за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог, передбачених пунктами 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктами 1, 3, 6, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (зі змінами, внесеними Законом України від 15.03.2022 № 2123-ІХ), частиною 5 статті 14 та частиною 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ, підпункту «б» пункту 2.3, пункту 12.1, пункту 2.5, підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, Присяги працівника поліції та своїх посадових (функціональних) обов`язків, що виразилося у керуванні 17.03.2023 під час комендантської години на території м. Запоріжжя транспортним засобом «БМВ», н.з НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови), скоєнні дорожньо-транспортної пригоди у наслідок якої допустив перекидання автомобіля, відмови від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у медичному закладі, а також невжиття заходів щодо утримання від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, із врахуванням вимог пункту 1 наказу Національної поліції України від 29.07.2022 № 507, вирішено застосувати до поліцейського відділення № 1 взводу № 1 конвойної служби ГУНП в Запорізькій області капрала ОСОБА_7 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби.

27.03.2023 ГУНП в Запорізькій області видано наказ № 500 «Про застосування дисциплінарного стягнення», яким до поліцейського відділення № 1 взводу № 1 конвойної служби ГУНП в Запорізькій області капрала ОСОБА_7 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

28.03.2023 ГУНП в Запорізькій області видано наказ № 138 о/с «По особовому складу», відповідно до якого наказано звільнити зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» капрала поліції ОСОБА_8 , поліцейського відділення № 1 взводу № 1 конвойної служби ГУНП в Запорізькій області, з 28.03.2023.

ОСОБА_1 , не погодившись з правомірністю застосування дисциплінарного стягнення та звільнення його зі служби в поліції, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 1 Закону №580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Частинами першою, другою статті 19 Закону №580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут: у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами першим, третім, шостим, одинадцятим частини третьої статті першої Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до визначення, наданого статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Порядок проведення службового розслідування врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Так, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського (ч. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (ч. 1 ст. 15 Дисциплінарного статуту).

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (ч. 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту).

За правилами, встановленими частинами першою, сьомою статті 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Аналогічні приписи містить і Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, яким визначено процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Слід зазначити, що однією із підстав позову є те, що позивач не вчиняв дисциплінарного проступку, за який до нього застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

За правилами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що як позивач, так і відповідач повинні довести обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення. Встановлений частиною 2 статті 77 КАС України обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності не позбавляє необхідності доведення позивачем в ході судового розгляду справи заявлених ним підстав позову.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Разом із тим, посилання позивача на те, що він не керував транспортним засобом під час події, яка мала місце 17.03.2023, не мав статусу водія та, відповідно, не міг порушити вимоги законодавчих актів, про які зазначено у наказі від 27.03.2023 № 500, не підтверджені жодним належним та достовірним доказом.

Натомість, факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку підтверджується як висновком службового розслідування, так і наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, поясненнями та рапортами поліцейських, які перебували на місці події, висновками щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного ті іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швідкість реакції, матеріалами фото- та відеофіксації, протоколами від 18.03.2023 серії ААД № 390195 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та від 18.03.2023 серії ААД № 408444 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд також враховує, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2023 у справі № 334/2486/23 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.

При цьому, Ленінським районним судом м. Запоріжжя установлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3.б, 12.1 ПДР, внаслідок чого транспортний засіб BMW 318і, державний номерний знак НОМЕР_1 , зазнав механічних пошкоджень, завдані збитки, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Крім того, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 318і, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Дана постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги. Доказів оскарження позивачем постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2023 у справі № 334/2486/23 до матеріалів справи не надано, а судом з Єдиного державного реєстру судових рішень не встановлено.

Тобто, зібраними у справі доказами в повній мірі підтверджується вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразилося у керуванні 17.03.2023 під час комендантської години на території м. Запоріжжя транспортним засобом «БМВ», н.з НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, відмови від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у медичному закладі, а також невжиття заходів щодо утримання від дій, які підривають авторитет Національної поліції України.

Посилання позивача на те, що порушення поліцейським правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, не пов`язане із виконанням службових обов`язків, а тягне за собою адміністративну відповідальність на загальних підставах, а також те, що станом на момент винесення оскаржуваних наказів позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП суд відхиляє та зазначає наступне.

Адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейського. Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності на момент прийняття оскаржуваних наказів не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07.03.2019 у справі №819/736/18, від 19.05.2022 у справі №480/4079/18 та інших.

Покликання на те, що подія, яка мала місце 17.03.2023, відбулася не під час несення служби, тобто не під час виконання позивачем своїх службових обов`язків, що, на його думку, унеможливлює застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, судом також відхиляються з огляду на таке.

Так, дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства та етичних норм, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх вчиняють.

Тобто поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед Державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 02.06.2021, від 22.09.2022 та від 25.11.2022 у справах № 815/2705/16, № 420/4977/20 та № 600/1167/22-а відповідно.

Варто зауважити також, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи встановлені вище обставини та оцінюючи дії, що ставляться в провину позивачеві, суд приходить до висновку про правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку, адже поведінка позивача як поліцейського суперечила загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції.

При цьому відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, і такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

З урахуванням наведеного у сукупності, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 27.03.2023 № 500 «Про застосування дисциплінарного стягнення» та від 28.03.2023 № 138 о/с «По особовому складу» задоволенню не підлягають.

Відповідно, не підлягають задоволенню і решта позовних вимог, які є похідними від вимог про визнання протиправними та скасування вищезазначених наказів.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29; ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 17.07.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко