Справа № 400/8544/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2023-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

17 липня 2023 р. № 400/8544/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради про:

- визнання протиправними та скасування рішень Новоодеської міської ради:

від 05 травня 2023 року № 42 "Про надання дозволугр. України ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб";

від 29 червня 2023 року № 41 "Про надання гр. ОСОБА_2 в оренду водного об`єкта";

від 29 червня 2023 року № 42 "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки";

- зобов`язання Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області розглянути заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 16.01.2023 року та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України.

Разом з позовною заявою, 12 липня 2023 року від фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Новоодеській міській раді вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0191, площею 13,4238 га до вирішення судом цього спору.

Ухвалою від 12.07.2023 року суд у задоволенні заяви про забезпечення позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 12.07.2023 року відмовив.

13 липня 2023 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони Новоодеській міській раді вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0191, площею 13,4238 га до вирішення судом цього спору.

В обґрунтування цієї заяви зазначено, що 16 січня 2023 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Новоодеської міської ради щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою. В порушення вимог частини 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України, його заяву було розглянуто лише 08 березня 2023 року. На сесію 08 березня 2023 року було винесено проект рішення «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб». Однак, рішення не набрало необхідної кількості голосів ("За" - 1; "Проти" - 8; "Утрималися" - 11). З сайту Новоодеської міської ради ФОП ОСОБА_1 дізнався, що 05 травня 2023 року планується чергове засідання. Однак, його питання на нього винесено не було. 04 травня 2023 року заявник написав листа до Новоодеської міської ради з нагадуванням щодо розгляду його заяви від 16 січня 2023 року, оскільки Земельним кодексом не передбачено такого поняття, як «невистачило голосів». На сесії 05 травня 2023 року заявнику стало відомо, що 03 травня 2023 року на цю ж земельну ділянку подав документи ще один претендент - ОСОБА_2 , який одразу і отримав дозвіл на виготовлення проекту землеустрою. Також на сесію 05 травня 2023 року знову було винесено проект рішення «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб». Однак, його рішення знову не набрало необхідної кількості голосів ("За" - 4; "Проти" - 6; "Утрималися" - 9). Знову з сайту Новоодеської міської ради ФОП ОСОБА_1 дізнався, що 29 червня 2023 року відбудеться чергове засідання. Однак, на сесію 29 червня 2023 року його питання взагалі винесено не було, натомість було затверджено рішення «Про надання гр. ОСОБА_2 в оренду водного об`єкта» та «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки». Вказав, що 14 березня 2023 року позивач повідомив міську раду про те, що замовив виготовлення проекту землеустрою. Жодних заперечень з цього приводу від міської ради не надходило. 31 травня 2023 року відповідно до вимог Земельного кодексу України ОСОБА_1 було подано до Новоодеської міської ради на затвердження виготовлений проект землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0191, площею 13.4238 га. Листом Новоодеської міської ради від 12 червня 2023 року, як недолік проекту землеустрою зазначено лише помилку в найменуванні ради. Зазначений недолік було виправлено та 16 червня 2023 року повторно подано проект землеустрою на затвердження. Таким чином ОСОБА_1 першим виготовлено проект землеустрою на бажану земельну ділянку. В зв`язку з чим, невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду, захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду вже не буде ефективним.

Відповідно до частин першої третьої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Відповідно, розгляд заяви про забезпечення позову у судовому засіданні є правом суду, яким він може скористатись у випадку, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви без повідомлення учасників справи.

Оскільки суд дійшов висновку про достатність наданих заявником пояснень та доказів для розгляду заяви та про відсутність, у зв`язку з цим, необхідності виклику заявника, розгляд заяви відбувся без повідомлення сторін.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За приписами ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 2 ст. 151 КАС України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Статтею 154 КАС України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суддя також зазначає, що забезпечення позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивачів.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд, за наслідком розгляду заяви про забезпечення позову, вважає, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16 січня 2023 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Новоодеської міської ради щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.

На сесію 08 березня 2023 року було винесено проект рішення «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб».

Рішення не набрало необхідної кількості голосів ("За" - 1; "Проти" - 8; "Утрималися" - 11).

14 березня 2023 року позивач повідомив міську раду про те, що замовив виготовлення проекту землеустрою. Жодних заперечень з цього приводу від міської ради не надходило.

03 травня 2023 року на цю ж земельну ділянку подав документи ще один претендент - ОСОБА_2 .

На сесії 05 травня 2023 року було винесено проект рішення «Про надання дозволу ФОП ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб». Однак, рішення знову не набрало необхідної кількості голосів ("За" - 4; "Проти" - 6; "Утрималися" - 9).

31 травня 2023 року ОСОБА_1 було подано до Новоодеської міської ради на затвердження виготовлений проект землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :03:000:0191, площею 13.4238 га.

Листом Новоодеської міської ради від 12 червня 2023 року, як недолік проекту землеустрою зазначено лише помилку в найменуванні ради. Зазначений недолік було виправлено та 16 червня 2023 року повторно подано проект землеустрою на затвердження.

На сесії 29 червня 2023 року було затверджено рішення «Про надання гр. ОСОБА_2 в оренду водного об`єкта» та «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки».

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Так, у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 р. у справі № 826/16509/18 щодо "очевидності" ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Сама по собі незгода позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання його протиправним ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення особи до уповноваженого органу з клопотанням про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по суті є формальним проявом волевиявлення особи щодо набуття у право власності бажаної земельної ділянки.

Суд зазначає, що припущення заявника стосовно наміру відповідача розпорядитися спірною земельною ділянкою на власний розсуд, шляхом відчуження її будь-яким способом, або передання її у власність будь-якій іншій особі, не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову визначеним позивачем шляхом, оскільки права власника, користувача або іншого права володіння такою земельною ділянкою позивач не має, а інших належних доказів на підтвердження існування очевидних ознак порушення його прав, свобод або інтересів ОСОБА_1 суду не надано.

Більш того, позивач не позбавлений права на отримання за наявності законних підстав інших земельних ділянок в межах відповідних норм, що взагалі нівелює його позицію в частині існування на даний час очевидних ознак порушення його прав, свобод або інтересів та унеможливлює застосування заборон вказаних в заяві про забезпечення позову.

Застосування судом обраних позивачем заходів забезпечення позову не може ґрунтуватись лише на доводах позивача про вірогідність вчинення відповідачем дій, припущеннях.

Крім того, застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії (приймати рішення) спрямовані на (або пов`язані) з відведенням бажаної заявником земельної ділянки, щодо якої він не наділений жодним правом, буде мати наслідком ймовірне порушення прав необмеженого кола осіб на одержання земельних ділянок із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, що в свою чергу свідчить про недотримання пропорційності при забезпеченні прав заявника до наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відтак, оцінивши наведені доводи заявника, суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову повинні обиратися з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на те, що заявник не надав належних і достатніх доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) його прав, свобод та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів.

Таким чином, суд доходить висновку, що заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 13.07.2023 року відмовити.

2. Копію ухвали направити заявнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя А.В. Величко