Справа № 274/4584/23
Суддя: Корбут В. В.
Дата ухвалення: 2023-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/4584/23 Провадження № 2-а/0274/79/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.23 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),

за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Бердичівського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, представниками якого є Паламарчук Н.М. та Галіцька-Плисак А.М.,
доОСОБА_1
прозатримання,

В С Т А Н О В И В:

Бердичівський відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області звернувся з позовом, у якому просить прийняти рішення про затримання громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, строком на шість місяців, та допустити це рішення до негайного виконання.

Позов обґрунтованим тим, що громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_1 є неодноразово судимим та перебуває на території України понад встановлений законодавством України строк, за що його 14.07.2023 р. притягнуто до адміністративної відповідальності з частиною першою статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 14.07.2023 р. прийнято рішення про примусове видворення ОСОБА_1 за межі території України, оскільки ОСОБА_1 не має законних підстав для перебування на території України та не має документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України.

ОСОБА_1 позов визнав.

Судом було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки визнання ним позову, на що той пояснив, що наслідки йому зрозумілі, визнання позову він підтримує.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Убель Червоненського району Мінської області Республіки Білорусь та є громадянином Республіки Білорусь, про що зазначено у вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 28.10.2020 р. у справі № 755/10522/19 (який набрав законної сили, листі від 27.10.2022 р. № 8-3098 Державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)", характеристиці на засудженого ОСОБА_1 , затвердженою 27.10.2022 р. начальником Державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)", довідці серії ЖИТ № 17641 про звільнення ОСОБА_1 та інших наявних у справі документах.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 ці обставини визнав.

З наведеного випливає, що ОСОБА_1 є громадянином Республіки Білорусь.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі Закон) іноземець особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Таким чином ОСОБА_1 є іноземцем.

Головним спеціалістом Бердичівського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області І.Гончар прийнято рішення від 14.07.2023 р. про примусове видворення за межі території України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 (далі Рішення про примусове видворення від 14.07.2023 р.), яким вирішено примусово видворити громадянина Респубілки Білорусь ОСОБА_1 .

Це рішення затверджено начальником Бердичівського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області Н.Паламарчук 14.07.2023 р.

Рішення про примусове видворення від 14.07.2023 р. обґрунтовано тим, що, зокрема, ОСОБА_1 не має законних підстав для перебування на території України та не має документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України.

ОСОБА_1 14.07.2023 р. повідомлено про це рішення, що підтверджується його підписом на останньому аркуші рішення.

ОСОБА_1 під час розгляду справи підтвердив, що Рішення про примусове видворення від 14.07.2023 р. він отримав.

На момент розгляду справи Рішення про примусове видворення від 14.07.2023 р. є чинним.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 визнав, що він перебуває на території України без законних підстав, будь-які документи, які б посвідчували його особу та надавали право на виїзд з України, в нього відсутні.

Згідно з абзацом першим частини восьмої статті 26 Закону примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

Абзацом першим частини першої статті 30 Закону передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Пунктом 1 частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено , що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

Частиною одинадцятою статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки стосовно ОСОБА_1 прийнято рішення про примусове видворення, яке на момент розгляду справи є чинним, і в нього відсутнй документ, що дає право на виїзд з України.

Вимога Бердичівського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про допущення рішення до негайного виконання задоволенню не підлягає, оскільки перелік рішень, які можуть бути звернені до негайного виконання, встановлений частиною другою статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення:

1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті;

2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання;

4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

Тобто рішення про затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України не підлягає зверненню Судом до негайного виконання.

Разом з тим Суд зазначає, що це рішення підлягає негайному виконання, що прямо передбачено абзацом дев`ятим частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України: негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283, пунктами 1 і 2 частини першої статті 289 цього Кодексу.

Крім того, згідно з частиною другою статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Керуючись статтями 189, 241, 242 246, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

1. Позов Бердичівського відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (Житомирська область, м. Бердичів, вул. Героїв України 67, ) до ОСОБА_1 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Білорусь, відбував покарання у виді позбавлення волі у Державній установі "Райківська виправна колонія (№ 73, звільнений 14.07.223 р.) за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про РНОКПП на момент постановлення рішення у матеріалах справи відсутні) задовольнити.

2. Затримати громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, строком на шість місяців.

Рішення виконується негайно.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В.В. Корбут