Справа № 157/119/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
12 липня 2023 року ЛьвівСправа № 157/119/23 пров. № А/857/4458/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.
за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01 березня 2023 року (суддя Тімонова В.М., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Камінь-Каширський, дата складання повного тексту 06.03.2023),
в адміністративній справі №157/119/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: поліцейський 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м.Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Сергієнко Дмитро Володимирович,
про визнання протиправною та скасування постанови,
встановив:
У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідачів Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м.Ковель УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Сергієнка Д.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6388224 від 09.01.2023 за порушення вимог ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Стягнути понесені позивачем судові витрати.
Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01.03.2023 у задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. За результатами апеляційного розгляду апелянт просив скасувати оскаржене рішення суду від 01.03.2023 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01 березня 2023 року в адміністративній справі №157/119/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови скасовано та прийнято нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову поліцейського 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м.Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Сергієнка Дмитра Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6388224 від 09.01.2023 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 429,44 грн сплаченого за подання позову та судового збору в сумі 805,20 грн сплаченого за подання апеляційної скарги.

13.06.2023 року судом апеляційної інстанції отримано заяву представника позивача Шахна Р.Л. про ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а саме, просить стягнути понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3300,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши підстави поданої заяви щодо відшкодування витрат на правову допомогу та додані матеріали, зазначає наступне.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Статтею 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що суду апеляційної інстанції представником позивача адвокатом Колесніком Р.Л. було надано документи на підтвердження витрат на правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи №157/119/23.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 року не вирішувалось питання про відшкодування позивачу судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідну заяву позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу слід вирішити шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Вирішуючи по суті заяву позивача про відшкодування відповідних судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3300,00 грн., суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вказана заява є частково обґрунтованою, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Отже, наведеними вище правовими нормами встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Тобто, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво, та інші види адвокатської діяльності.

Згідно п.9 ст.1 цього Закону, представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є, зокрема: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України №3477- IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Подавши 13.06.2023 суду апеляційної інстанції заяву про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3300,00 грн, представник позивача вказав, що до позовної заяви було долучено: Договір №250 про надання правової допомоги від 17.01.2023 року, укладеного між позивачем та його представником, за змістом якого сторони узгодили умови надання правової допомоги й порядок визначення розміру гонорару адвоката (Розділ 3 Договору); Акт № 1 про надання правової допомоги від 18.01.2023 року, відповідно до якого позивачу було надано правову допомогу на загальну суму 3300,00 грн.: 1) 500,00 грн. - ознайомлення з матеріалами справи; аналіз нормативно-правової бази, що регулює спірні відносини, судової практики та формування правової позиції по справі; 2) 2800,00 грн. - складення, погодження з Клієнтом та направлення до суду позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови поліцейського 2 батальйону 1 роти відділу організації несення служби в м. Ковель управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Сергієнка Дмитра Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6388224 від 09.01.2023 року; копію прибуткового касового ордера № 120 від 18.01.2023 року та оригінал квитанції до нього, за змістом яких адвокатом Колєсніком Б.В. прийнято від позивача на підставі Договору № 250 від 17.01.2023 року та Акту № 1 від 18.01.2023 року грошові кошти у сумі 3300,00 грн..

Вважає заявник, що стороною позивача було належним чином доведено наявність понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу на момент подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Надаючи оцінку наданим доказам щодо понесених позивачем витрат на надану правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 3300,00 грн., колегія суддів зауважує, що такий розмір не є у вказаному обсязі співмірним та обґрунтованим зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Так, суд апеляційної інстанції враховує, що вартість послуги - ознайомлення з матеріалами справи; аналіз нормативно-правової бази, що регулює спірні відносини, судової практики та формування правової позиції по справі складає 500 грн. Проте, вартість послуги зі складання, погодження з Клієнтом та направлення до суду позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАР № 6388224 від 09.01.2023, який вважає сторона позивача у розмірі 2800,00 грн є завищеним, оскільки вказана категорія справи не є складною, не потребує надто великої затрати часу, вільний доступ до судового реєстру містить значну судову практику. На вказану послугу представником позивача було затрачено не більше двох годин і така послуга складає 1400,00 гривень.

Суд апеляційної інстанції при ухваленні додаткового рішення приходить до висновку, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та фінансового стану учасників справи, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, становить 1900,00 грн. (із розрахунку 500 грн. + 1400 грн.) і такий розмір є співмірним зі складністю справи та обсягом виконання відповідних робіт, а тому вказаний розмір має бути стягнутий з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

З урахуванням наведеного заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення належить задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 1900 (однієї тисячі дев`ятсот) гривень 00 копійок.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення решта суми витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль

Повний текст додаткової постанови суду складено 14.07.2023 року