Справа № 420/11337/23
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Загрійчук О.В.

представника позивача Хажинського Р.М.

представника відповідача Оришаки М.М.

представника третьої особи Блізінського Р.М.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (у відкритому судовому засіданні по суті) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління Архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень та повідомлення про початок виконання будівельних робіт,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління Архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_3 , в якому позивач просить:

визнати протиправними та скасувати містобудівні умови та обмежень для проектування об`єкта будівництва, затверджених Наказом від 22.10.2021 року №44М на реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; Замовник - громадянин ОСОБА_3 , які видані Управлінням архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області;

визнати протиправним та скасувати повідомлення про початок виконання будівельних робіт реєстраційний номер в ЄДЕСББ ОД52 від 11.01.2023 року щодо реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; Замовник - громадянин ОСОБА_3 , яке зареєструвало управлінням архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 261232494 та свідоцтвом про шлюб Позивачів.

На початку квітня 2023 року Позивачам стало відомо, що в суміжній квартирі її власник ОСОБА_3 хоче провести переобладнання квартири у магазин і вивести квартиру з житлового фонду. Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були дуже здивовані отримавши таку інформацію, оскільки до нього та його дружини ОСОБА_1 . ОСОБА_3 не звергався, не отримував згоду на переобладнання своєї квартири у магазин, яка є суміжною з його квартирою.

Позивач ОСОБА_2 неодноразово звертався до Відповідача (Управління архітектури та містобудування Южненської міської ради) та отримав відповіді, що на переконання Відповідача, вони не повинні були отримувати згоди інших суміжних співвласників квартир, з чим безумовно Позивачі категорично незгодні.

Як вбачається зі світлин долучених до позовної заяви квартира Позивачів та ОСОБА_3 є суміжними і якщо ОСОБА_3 облаштує магазин з влаштуванням вхідної групи та сходи, то це явно буде негативно впливати на Позивачів. Позивачі коли купували свою квартиру обирали її з огляду на тишу, що поряд є лише жилі квартири і немає торговельних приміщень, де безумовно буде присутній потік людей, гомін під вікнами, що суттєво погіршить умови проживання Позивачів.

Тим більше, в будинку Позивачів створено ОСББ «Морський 2021» та з відповіді цього об`єднання за №02/05-1 від 02.05.2023 року чітко та об`єктивно вбачається, що ОСББ «Морський 2021», як представницький орган усіх співвласників квартир в цьому будинку, не надавало своєї згоди на переобладнання квартири, яка належить ОСОБА_3 .

З цих підстав Позивачі переконанні, що містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, затверджених Наказом від 22.10.2021 року №44М та повідомлення про початок виконання будівельних робіт реєстраційний номер в ЄДЕСББ ОД52 від 11.01.2023 рокує протиправними, незаконними та підлягають скасуванню.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 18.05.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за вхід. №15982/23 від 17.05.2023 р. про забезпечення позову повністю.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання по справі на 12 червня 2023 року о 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 24.05.2023 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за вхід. №16492/23 від 22.05.2023 р. про забезпечення позову повністю.

06.06.2023 року до суду за вхід. №18391/23 від представника Управління Архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області надійшов відзив, в якому зазначено, що у своїй діяльності посадові особи на яких покладено службовий обов`язок з видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, реєстрації права па виконання початкових/будівельних робіт, при прийняти заяв на видачу, виходячи з особливостей напрямку керуються законами України та постановами, що регулюють відносини у сфері містобудівної діяльності.

Процедура видачі містобудівних умов та обмежень (МУО) регулюється відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону, (МУО) надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1. копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2. копія документа, що посвідчує право власності па об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3. викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000;

4. витяг із Державного земельного кадастру.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Порядок подання повідомлення про початок виконання підготовчих/будівельних робіт урегульовано ст. ст. 35, 36 Закону, Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт та не передбачає дозволу мешканців суміжних квартир.

Також зауважимо, що посилання Позивача на статті Житлового кодексу України не мають нічого спільного до спірного питання.

Відповідно до ст. 4 ЖКУ - жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд.

Житловий фонд включає:

жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд);

жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським об`єднанням (громадський житловий фонд);

жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів);

жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий Фонд);

У ст. 8 ЖКУ йдеться про недопустимість переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщені, у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу.

Представник вважає позов безпідставним та не обґрунтованим, всі дії посадових осіб були здійснені в межах компетенції та з дотриманням законодавства України.

09.06.2023 року до суду за вхід. №18935/23 надійшов уточнений позов з виправленими технічними описками.

29.06.2023 року до суду за вхід. № ЕП/24754/23 від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких зазначено наступне.

ОСОБА_3 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою із державного реєстру речових прав на нерухоме майно № вiд 28.06.2023 року.

Як, законним власником свого майна, ОСОБА_3 було прийнято рішення відповідно до чинного містобудівного законодавства здійснити про реконструкцію своєї квартири під офіс-магазин з улаштуванням окремого входу.

ОСОБА_3 , як замовник реконструкції повністю дотримався вимог законодавства (ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання підготовчих і будівельних робіт, затверджених постановою Кабміну №466 від 13.04.2011 року) щодо отримання містобудівних умов та обмежень, а також повідомлення про початок виконання будівельних робіт, для початку реконструкції належної йому квартири.

Також в своїй позовній заяві Позивачі посилаються на ст.ст 6, 8 Житлового кодексу УРСР, які визначають порядок переведення жилих будинків і жилих приміщень в нежилі та зазначає про недопустимість такого переведення.

Представник вважає, що застосування вищезазначених статей є помилковим з огляду предмет розгляду справи та не може застосовуватись до спірних правовідносин.

Так, аналізуючи зміст ст.ст. 6, 8 Житлового кодексу УРСР, можна дійти до висновку, що їх положення застосовуються лише щодо жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, але ніяк до переведення в нежилі квартир приватного житлового фонду, що належать громадянам на праві приватної власності.

Також, в позовній заяві є посилання на висновки, що викладені у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі №210/83/81/13-а, від 17 лютого 2021 року у справі №165/403/16-а, від 01.06.2022 року у справі №445/1724/17, щодо обов`язкового отримання згоди сусідів на будівництво.

Представник вважає, що з урахування суб`єктного складу відносин, предмету розгляду справ, підстав позовів, вищезазначені висновки не можуть бути застосовані в справі 420/11337/23, так як вони застосовувались в судових справах, де питання отримання згод суміжних власників квартир вирішувалось щодо об`єктів державного та громадського житлового фонду. Справа, яка на теперішній час розглядається в суді, відрізняється тим, що стосується квартири приватного житлового фонду, питання переведення якої в нежиле приміщення має інші правове регулювання.

Щодо підстав звернення до суду з боку позивачів, представник звернув увагу суду, що як, зазначають Позивачі в своїй позовній заяві, підставою звернення до суду, стало нібито недотримання третьою особою по справі процедури отримання дозвільних документів на реконструкцію квартири, а саме не отримання в Позивачів їх згоди на такі дії.

Усі доводи Позивачів зводяться до їх суб`єктивної інтерпретації ситуації з реконструкцією квартири ОСОБА_3 та можливих наслідків після такої реконструкції.

При цьому жодного достатнього доказу, який би підтверджував доводи Позивачів щодо настання негативного впливу для них, погіршення умов їх проживання в своїй квартирі, надано до суду не було. Все зводиться до того, що третя особа по справі повинна була взяти дозвіл у сусідів на реконструкцію тільки через те, що їм так хотілося, про те без зазначення вимог законодавства, яке дійсно порушив ОСОБА_3 при отриманні оскаржуваних дозволів.

На думку представника, при отримані оспорюваних документів на реконструкцію, було повністю дотримано усіх вимого чинного містобудівного законодавства, а інакше би ОСОБА_3 не зміг отримати оспорюванні документи з огляду на порушення у вихідних даних в проектуванні майбутнього офісу-магазину.

Ухвалою суду від 29.06.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у цей же день.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 261232494 від 11.06.2021 року та свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 14.09.1991 року.

ОСОБА_3 , є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою із державного реєстру речових прав на нерухоме майно № вiд 28.06.2023 року.

Наказом «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для реконструкції квартири під офіс-магазин з влаштуванням окремого входу за адресою: АДРЕСА_3 » від 22.10.2021 року №44-М Управлінням архітектури та містобудування Южненської міської ради за підписом начальника управління ОСОБА_4 затверджені містобудівні умови та обмеження для реконструкції квартири під офіс-магазин з влаштуванням окремого входу, за адресою: АДРЕСА_3 , надані громадянину ОСОБА_3 .

Відповідно до загальних даних Містобудівних умов вказується наступне:

1. Реконструкція за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. Замовник - громадянин ОСОБА_3 ;

3. Наміри забудови відповідають функціональному призначенню відповідно до «Генерального плану м. Южне Одеської області» розробленого ДП «НІПІ Містобудування» в 1994 році та затвердженого рішенням Южненської міської ради від 29.11.1995 року №104-ІХ-ХХІІ, та Плану зонування міста Южного Одеської області затверджених рішенням Южненської міської ради №616-VІІ від 01.06.2017 року, детальному плану території мікрорайону №1.2 затвердженому рішенням Южненської міської ради №770-VІI від 02.11.2017 року для будівництва об`єктів, передбачених частиною четвертою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження можуть надаватися без документів, що засвідчують право власності чи користування земельною ділянкою.

11.01.2023 року ОСОБА_3 в Управлінні архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області в ЄДЕСББ було зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт реєстраційний номер №ОД05 щодо реконструкції квартири під офіс-магазин з влаштуванням окремого входу за адресою: АДРЕСА_1 . Клас наслідків - СС1.

24.04.2023 року ОСОБА_2 звернувся до Управлінням архітектури та містобудування Южненської міської ради та отримав відповідь від 25.04.2023 №151/21-01-22 з завіреною копією містобудівних умов та обмежень, реєстраційний номер в ЄДЕССБ MU01:0193-4786-3312-9310 - 3 аркуша та завірену копію повідомлення про початок виконання будівельних робіт, реєстраційний номер в ЄДЕССБ ОД52 - 6 аркушів.

В будинку за адресою: АДРЕСА_3 створено в 2021 році Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Морський 2021», що підтверджується Статутом, затверджений установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку відповідно до протоколу від 22.08.2021 року.

Ініціативна група мешканців житлового будинку АДРЕСА_3 звернулися до Голови ОСББ «Морський 2021» та отримали відповідь №02/05-1 від 02.05.2023 року, в якій голова правління ОСББ «Морський 2021» ( ОСОБА_5 ) зазначив:

«У відповідь на Ваш запит стосовно проведення робіт по реконструкції квартири під офіс-магазин з влаштуванням окремого входу за адресою АДРЕСА_3 ОСББ «Морський 2021» повідомляє наступне:

1. Загальні збори співвласників багатоквартирного будинку по питанню згоди мешканців будинку на відкриття офіс-магазину не проводилися ні для цієї квартири ні для будь-якої іншою в будинку. Відповідно ніяких погоджень, дозволів, довідок та ін. стосовно цих питань ОСББ «Морський 2021» не надавало. У січні 2022 року було звернення від співвласників кв.2 стосовно включення в порядок денний наступних загальних зборів ОСББ питання про погодження співвласниками багатоквартирного будинку запропонованих змін по цьому об`єкту. В зв`язку з військовим станом загальні збори не були проведені і по теперішній час. Наразі Правлінням ОСББ підготовлюються загальні збори по широкому колу питань, в тому числі і по цьому об`єкту.

2. Точну дату повідомлення мені, як керівнику ОСББ, про початок будівельних робіт не можу пригадати. Але приблизно в кінці лютого співвласниками квартири 2 було повідомлено про отримання дозволу (повідомлення про початок будівельних робіт) по цій реконструкції від органів Южненського відділення Державного архітектурно-будівельного контролю.

3. ОСББ наразі не має території (земельної ділянки) у власності. Рівно як і співвласники будинку не мають території у спільній сумісній власності. Земельна ділянка на якій побудовано три будівлі ЖК «Морський» були і є наразі в оренді у ОК «ЖБТ «Морський». Наразі за їх ініціативою через органи Южненської міської ради йде поділ єдиної земельної ділянки на окремі земельні ділянки для подальшої передачі їх місту з послідуючим закріпленням для прибирання або відведення земельної ділянки на праві постійного користування до ОСББ.»

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас, відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа має право на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільних прав, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Крім порушеного права, судовому захисту підлягає також охоронюваний законом інтерес особи.

Частиною 1 та 3 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

При цьому, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах (стаття 2 КАС України).

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі №826/4406/16 та від 29 червня 2021 року у справі №1.380.2019.000578.

Як вбачається з матеріалів справи Наказом «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для реконструкції квартири під офіс-магазин з влаштуванням окремого входу за адресою: АДРЕСА_3 » від 22.10.2021 року №44-М Управлінням архітектури та містобудування Южненської міської ради за підписом начальника управління ОСОБА_4 затверджені містобудівні умови та обмеження для реконструкції квартири під офіс-магазин з влаштуванням окремого входу, за адресою: АДРЕСА_3 , надані громадянину ОСОБА_3 .

В містобудівних умовах та обмеженнях зазначено: наміри забудови відповідають функціональному призначенню відповідно до «Генерального плану м. Южне Одеської області» розробленого ДП «НІПІ Містобудування» в 1994 році та затвердженого рішенням Южненської міської ради від 29.11.1995 року №104-ІХ-ХХІІ, та Плану зонування міста Южного Одеської області затверджених рішенням Южненської міської ради №616-VІІ від 01.06.2017 року, детальному плану території мікрорайону №1.2 затвердженому рішенням Южненської міської ради №770-VІI від 02.11.2017 року для будівництва об`єктів, передбачених частиною четвертою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», містобудівні умови та обмеження можуть надаватися без документів, що засвідчують право власності чи користування земельною ділянкою.

11.01.2023 року ОСОБА_3 в Управлінні архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області в ЄДЕСББ було зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт реєстраційний номер №ОД05 щодо реконструкції квартири під офіс-магазин з влаштуванням окремого входу за адресою: АДРЕСА_1 . Клас наслідків - СС1.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-III.

Відповідно до статті 1 Закону № 2866-III об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

У ст. 4 Закону зазначено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до ст.ст. 16 та 17 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання мають право захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю;

Разом з тим, об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.

Відповідно до частини 2 статті 382 Цивільного кодексу України всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку

Отже, несучі конструкції у багатоквартирному житловому будинку, належать на праві спільної власності власниками квартир такого будинку. Особливості реалізації права власності співвласниками багатоквартирного житлового будинку визначається Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із статтею 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 369 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

До такого спільного майна відносять приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Таким чином, несучі конструкції у багатоквартирному будинку на праві спільної сумісної власності належать співвласникам такого будинку.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що фасадна частина будинку, в якій планується влаштування окремого входу в квартиру під офіс-магазин за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною власністю усіх власників квартир зазначеного будинку.

У даному випадку, ОСОБА_3 зобов`язаний отримати згоду всіх власників квартир багатоквартирного будинку щодо влаштування окремого входу в квартиру.

Разом з тим, з відповіді Голови ОСББ «Морський 2021» №02/05-1 від 02.05.2023 року, вбачається, що у січні 2022 року було звернення від співвласників кв.2 стосовно включення в порядок денний наступних загальних зборів ОСББ питання про погодження співвласниками багатоквартирного будинку запропонованих змін по цьому об`єкту. В зв`язку з військовим станом загальні збори не були проведені і по теперішній час. Наразі Правлінням ОСББ підготовлюються загальні збори по широкому колу питань, в тому числі і по цьому об`єкту.

Таким чином, суд дійшов висновку, що право на звернення до суду з оскарженням дій по реконструкції будинку, на проектне рішення для влаштування вхідної групи та на порушення благоустрою для влаштування вхідної групи й її елементів має управитель/ ОСББ, як балансоутримувач житлового будинку, власник або користувач земельної ділянки, інтереси яких зачіпаються.

Що стосується можливих порушень законних інтересів позивача суд зазначає таке.

Загальні підходи до судового захисту законних інтересів були сформульовані Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №522/3665/17.

У вказаній справі, зокрема, зазначено, що судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який має такі ознаки:

(а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання;

(б) пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом;

(в) є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;

(г) є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу (на це вказує слово «її»);

(д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

Обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а отже і матеріально-правової заінтересованості), є:

(а) незаконність інтересу - його суперечність Конституції, законам України, принципам права;

(б) не правовий характер вимог - вимоги не породжують правових наслідків для позивача. Це виключає можливість віднесення спору до «юридичного» відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України;

(в) встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу (наприклад, заборона оскаржувати рішення дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя особою, яка подала скаргу на суддю);

(г) коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності);

(д) позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб - держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.

З наведеного випливає необхідність з`ясування судом обставин, що свідчать про порушення інтересу. Позивач повинен довести, що він має законний інтерес і є потерпілим від порушення цього інтересу з боку суб`єкта владних повноважень.

Ознаками «потерпілого» від порушення законного інтересу є:

(а) безпосередньо йому належить законний інтерес, на захист якого подано позов;

(б) має місце безпосередній негативний вплив порушення на позивача або обґрунтована ймовірність негативного впливу на позивача у майбутньому. Зокрема, якщо позивач змушений змінити свою поведінку або існує ризик бути притягнутим до відповідальності;

(в) негативний вплив є суттєвим (зокрема, позивачеві завдано шкоду);

(г) існує причинно-наслідковий взаємозв`язок між законним інтересом, оскаржуваним актом та стверджуваним порушенням».

Зазначені критерії не мають застосовуватись механічно та негнучким способом. Суд повинен захищати усе розмаїття законних інтересів особи, а тому у кожній конкретній справі дослідження інтересу особи через призму наведених критеріїв буде слугувати гарантією захисту таких інтересів.

У даній же справі судом встановлено, що законний інтерес у позивачів відсутній, у зв`язку з тим, що вони не є суб`єктами, які уповноважені надавати дозвіл та погоджувати роботи з реконструкції, оскільки з аналізу чинного законодавства, якщо житлове приміщення (квартира) розміщена у відомчому житловому фонді, будинку житлово-будівельного кооперативу або у будинку, у якому створене об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, власник отримує письмову згоду на використання цих приміщень (квартир) як нежитлових саме у цього об`єднання.

А власні побоювання позивачів про порушення їх прав чи нанесення їм шкоди такою реконструкцією, не свідчить про наявність порушення законного інтересу позивача спірним рішенням.

Крім того, безпосередньо позивачі не є потерпілими від оскаржуваного рішення, оскільки, як зазначено вище, безпосередньо позивачам не належить законний інтерес, спірне рішення не спричинило будь-якого негативного впливу саме на позивачів і вони не зазнали жодної реальної шкоди.

Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивачів є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд зауважує, що з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивачів передує розгляду питання щодо правомірності рішення, що оскаржується. Відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого рішення.

Суд може робити висновок про неправомірність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та про порушення у зв`язку із цим прав лише за позовом належного позивача. Оцінка рішень за позовом особи, яка не має права на звернення до суду, яка не є потерпілою у конкретних правовідносинах (є неналежним позивачем), апріорі не може призвести до захисту прав і не узгоджується із завданнями адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 31 березня 2021 року у справі №640/21611/19, від 27.02.2023 року у справі № 600/3900/21-а.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувані містобудівні умови та обмежень для проектування об`єкта будівництва та зареєстроване повідомлення про початок виконання будівельних робіт не застосовані до позивачів, останні не є суб`єктами правовідносин, у яких будуть застосовані ці акти, що свідчить про відсутність порушених прав позивачів спірними рішеннями, законний інтерес у позивачів відсутній, безпосередньо позивачі не є потерпілими від оскаржуваних рішень.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України наведені вище висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити.

Також суд бере до уваги висновки Верховного Суду про те, що суд може робити висновок про неправомірність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та про порушення у зв`язку із цим прав лише за позовом належного позивача.

Тому суд не надає оцінки решті доводів учасників справи через відсутність порушеного права та законного інтересу позивача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом також враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Крім того, у справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Керуючись ст. ст. 2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління Архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 )

ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Управління Архітектури та містобудування Южненської міської ради Одеського району Одеської області (адреса: 65481, Одеська область, Одеський район, м. Южне, просп. Григорівського десанту, буд. 18, )

Третя особа: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Головуючий суддя Н.В. Потоцька

.