Справа № 440/9187/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2023 рокум. ПолтаваСправа №440/9187/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 04.07.2023 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, у якій просила встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менш як п`ять років, а саме - в період з 01.01.2017 по 08.01.2023, однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи позовні вимоги зазначила, що з січня 2017 року вона стала проживати разом з ОСОБА_2 однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. З ними також проживали її діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які перебували на утриманні ОСОБА_2 04.05.2022 третім відділом Полтавського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 був призваний на військову службу по загальній мобілізації та в подальшому проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 виконував бойове завдання у складі підрозділу на тимчасово непідконтрольній Україні території в районі населеного пункту Соледар Донецької області і в результаті ведення бою та штурму позицій противником зв`язок з ОСОБА_2 було втрачено, до підрозділу останній не повернувся в зв`язку з отриманням бойових ушкоджень. Відповідно до сповіщення від 30.01.2023 №96 ОСОБА_2 вважається безвісно відсутнім під час захисту Вітчизни. Станом на 03.07.2023 місцезнаходження ОСОБА_2 невідоме, повністю відсутні відомості про останнього.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Перевіряючи наявність передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підстав для відкриття провадження у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції щодо позивача.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 цієї частини публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового розгляду.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість, позовна заява ОСОБА_1 не містить вимог про вирішення публічно-правового спору, позивачем не зазначено, якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача (Міністерства оборони України) порушено її права.

Поряд з цим, позивач у поданій до адміністративного суду позовній заяві не зазначила, з якою саме метою вона звернулась задля встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями з ухвалення рішень про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц, про недопустимість ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим, не зумовлює підстав для розгляду у порядку адміністративного судочинства позовної заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Натомість, такий факт підлягає доведенню у ході розгляду адміністративним судом позову про вирішення публічно-правового спору (до прикладу: про набуття певного статусу, одержання соціальних пільг, компенсацій, грошових виплат тощо).

За наведених обставин, беручи до уваги суть спірних відносин, в адміністративного суду відсутні визначені КАС України підстави для відкриття провадження у справі за позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

На цій підставі суд роз`яснює позивачу неможливість ініціювання окремого судового провадження в порядку адміністративного судочинства про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та необхідність доведення цього факту у ході розгляду адміністративним судом публічно-правового спору про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Також суд роз`яснює, що за загальним правилом, передбаченим пунктом 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, місцевий загальний суд у порядку цивільного судочинства розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 19, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Кукоба