Справа № 140/10737/21
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Андрусенко О. О.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2021, яке набрало законної сили 23.12.2021, позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ); зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 21.03.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

22.02.2023 до суду у порядку статті 383 КАС України надійшла заява ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі №140/10737/22 при нарахуванні їй доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у меншому розмірі, ніж дві мінімальні заробітні плати за відповідний місяць за період з 21.03.2021 по 22.12.2021; визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо ненарахування їй доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі дві мінімальні заробітні плати за відповідний місяць за період з 23.12.2021 по 15.02.2023; визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Волинській області щодо невиплати їй доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі дві мінімальні заробітні плати за відповідний місяць за період з 21.03.2021 по 15.02.2023.

Окремою ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду задоволено частково: визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі №140/10737/21, щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-ХІІ, після набрання рішенням суду законної сили; у задоволенні решти вимог заяви відмовлено; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону невиконанню рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі №140/10737/21 в частині здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, після набрання рішенням суду законної сили; встановлено ГУ ПФУ у Волинській області строк для надання Волинському окружному адміністративному суду відповіді щодо вжитих заходів за цією ухвалою тридцять календарних днів з дня набрання окремою ухвалою законної сили.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023 окрему ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 змінено, виклавши абзаци другий, четвертий резолютивної частини у такій редакції: «Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі №140/10737/21, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 21.03.2021 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат (з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року) згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік та припинення такого нарахування та виплати після набрання рішенням суду законної сили. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону невиконанню рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі №140/10737/21 в частині здійснення ОСОБА_1 з 21.03.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік)»; у решті окрему ухвалу суду залишено без змін.

30.06.2023 до суду у порядку статті 383 КАС України надійшла заява позивача (стягувача) ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 у справі № 140/10737/21 в частині застосування при нарахуванні та виплаті з 21.03.2021 підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону № 796-ХІІ, розрахункової величини дві мінімальні заробітні плати без урахування зміни розміру мінімальної заробітної плати протягом відповідного календарного року.

Заява обґрунтована тим, що 23.06.2023 позивач отримала від ГУ ПФУ у Волинській області відповідь щодо вжиття заходів за окремою ухвалою від 03.03.2023 у справі №140/10737/21, у якій повідомлено, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 здійснено нарахування підвищення до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат; також 26.06.2023 надано рішення про перерахунок пенсії, в якому зазначено про нарахування підвищення до пенсії в розмірі 12000,00 грн. Зазначає, що враховуючи зміну розміру мінімальної заробітної плати у кожному році, відповідач має обов`язок перераховувати та виплачувати доплату до пенсії у порядку статті 39 Закону №796-ХІІ з урахуванням таких змін. При цьому, такий обов`язок виникає також у випадку, коли протягом відповідного календарного року згідно законодавства змінюється розмір мінімальної заробітної плати. Відтак відповідач на виконання рішення суду в даній справі зобов`язаний у 2023 році нараховувати та виплачувати підвищення до пенсії в розмірі 13400,00 грн. (6700,00 х 2 = 13400,00 грн.), а не 12000,00 грн. Виходячи з вищевикладеного, інформація про нібито належне виконання рішення суду, яка надана відповідачем суду у відповіді від 21.06.2023, не відповідає дійсності. Відповідачем здійснено нарахування суми підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж передбачено рішенням суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 прийнято до розгляду вказану заяву, постановлено розгляд заяви здійснювати в порядку письмового провадження, запропоновано відповідачу (боржнику) ГУ ПФУ у Волинській області подати письмові пояснення щодо поданої заяви до 07.07.2023.

У встановлений судом строк від відповідача (боржника) пояснення щодо поданої заяви не надходили.

Згідно із частиною п`ятою статті 383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Відтак, заяву розглянуто в порядку письмового провадження в десятиденний строк з дня її отримання суддею.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що зазначену заяву необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд також наголошує, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При вирішенні поданої заяви суд враховує правову позицію, викладену в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 у зразковій справі №240/4937/18, яка полягає у такому.

Передбачена статтею 39 Закону №796-ХІІ доплата є періодичним (щомісячним) платежем, виплата якого, за загальним правилом, не обмежена в часі.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За приписами частин першої, четвертої сьомої статі 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відтак, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 21.03.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Суд встановив, що 28.06.2023 на адресу суду надійшла відповідь ГУ ПФУ у Волинській області щодо вжиття заходів за окремою ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 у справі №140/10737/21 (з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023), до якої долучено рішення про перерахунок пенсії від 16.06.2023 №50, відповідно до якого ОСОБА_1 проведено нарахування підвищення до пенсії, визначеного статтею 39 Закону №796-XII, з 21.03.2021 - довічно, виходячи з мінімальної заробітної плати, у розмірі 12000,00 грн. щомісячно.

Наведене свідчить про те, що розрахункова величина - мінімальна заробітна плата була визначена відповідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» 15.12.2020 № 1082-IX (6000,00 грн. х 2).

Суд зазначає, що враховуючи зміну розміру мінімальної заробітної плати у кожному році, відповідач має обов`язок перераховувати та виплачувати доплату до пенсії у порядку статті 39 Закону №796-ХІІ з урахуванням таких змін. Такий обов`язок виникає також у випадку, коли протягом відповідного календарного року згідно із законодавством змінюється розмір мінімальної заробітної плати.

Тому, виконуючи рішення суду від 22.11.2021 в цій справі, з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023, відповідач зобов`язаний був застосовувати розмір такої доплати дві мінімальні заробітні плати згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного календарного року.

Так, законами України про Державний бюджет України на відповідний рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить:

у 2021 році: з 1 січня - 6000 гривень (6000 х 2 = 12000), з 1 грудня - 6500 гривень (6500 х 2 = 13000) (стаття 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ;

у 2022 році: з 1 січня - 6500 гривень(6500 х 2 = 13000), з 1 жовтня - 6700 гривень(6700 х 2 = 13400) (стаття 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02.12.2021 № 1928-ІХ;

у 2023 році: з 1 січня - 6700 гривень(6700 х 2 = 13400) (стаття 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 №2710-ІХ).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що з 21.03.2021 по 30.11.2021 позивачу правомірно нараховано підвищення до пенсії, визначене статтею 39 Закону №796-XII, в розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ станом на 01.01.2021 6000,00 грн (дві мінімальні заробітні плати становить 12000 грн).

Проте, починаючи з 01.12.2021 (зміна розміру мінімальної заробітної плати) вказане підвищення до пенсії позивачу нараховано також в розмірі двох мінімальних заробітних плат, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15.12.2020 №1082-ІХ станом на 01.01.2021 (12000,00 грн), що не відповідає резолютивній частині рішення суду від 22.11.2021 у цій справі.

Таким чином, здійснюючи нарахування позивачу означеного підвищення до пенсії з 01.12.2021 відповідач фактично застосував до спірних правовідносин розмір такого підвищення без урахування зміни розміру мінімальної заробітної плати, чим порушив право позивача на отримання зазначеного підвищення у належному (більшому) розмірі.

При цьому, відповідь ГУ ПФУ у Волинській області щодо вжиття заходів за окремою ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 у справі №140/10737/21, з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023, не містить будь-яких пояснень та обґрунтованих підстав щодо нарахування позивачу, починаючи з 01.12.2021 означеного підвищення до пенсії у невідповідному розмірі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність дій органу Пенсійного фонду при виконанні рішення суду від 22.11.2021 та окремої ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2023, з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2023, тому заява підлягає задоволенню частково у спосіб визнання протиправними дій боржника, вчинених на виконання рішення суду від 22.11.2021 в частині застосування при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 01.12.2021 року підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону №796-XII, розрахункової величини дві мінімальні заробітні плати без урахування зміни розміру мінімальної заробітної плати протягом відповідного календарного року (у задоволенні решти вимог заяви належить відмовити, оскільки у період з 21.03.2021 по 30.11.2021 позивачу правомірно нараховано вказане підвищення до пенсії, виходячи розрахункової величини мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021).

Крім того, у порядку частин першої, п`ятої статті 249 КАС України відповідача (боржника) необхідно зобов`язати вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, та встановити йому строк для надання відповіді.

Керуючись статтями 248, 249, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі №140/10737/21 в частині застосування при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 01 грудня 2021 року підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розрахункової величини дві мінімальні заробітні плати без урахування зміни розміру мінімальної заробітної плати протягом відповідного календарного року.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код 13358826) вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону неналежного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року у справі №140/10737/21 в частині застосування при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 01 грудня 2021 року підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розрахункової величини дві мінімальні заробітні плати без урахування зміни розміру мінімальної заробітної плати протягом відповідного календарного року.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області строк для надання Волинському окружному адміністративному суду відповіді щодо вжитих заходів за цією ухвалою тридцять календарних днів з дня набрання окремою ухвалою законної сили.

Копію ухвали направити стягувачу ОСОБА_1 , Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), а боржнику Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко