Справа № 289/1035/23
Суддя: Кириленко О. О.
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/11/23
Справа №289/1035/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Кириленка О.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Відділення поліції № 3 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області, Головного управління Національної поліції України, про скасування постанови ГБВ №101345 від 30.04.2023,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ГБВ №101345 від 30.04.2023, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та постановити окрему ухвалу суду за результатами розгляду справи щодо поліцейських ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направити її для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України до прокуратури Житомирської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30.04.2023 відповідачем було винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Позивач зазначив, що 30.04.2023 він повідомив по лінії «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , його дружина ОСОБА_4 схопилася за ножа та намагається його зарізати. В обґрунтування позову зазначив, що поліцейські не надали йому можливості скористатись правовою допомогою, не роз`яснили йому права, що підтверджується відсутністю підпису позивача у відповідній графі оскаржуваної постанови, а також невірно зазначили його прізвище при винесенні постанови та адресу його місця проживання. До того ж, поліцейські не складали протокол про адміністративне правопорушення на місці.

Ухвалою судді від 25.05.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 22-23).

20.06.2023 через канцелярію суду від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову та провести розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача зазначив, що 30.04.2023 на спецлінію 102 ЖРУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення (ЄО 1802) від ОСОБА_4 наступного змісту: 30.04.2023 о 21:40 год. за адресою: Радомишльський район, м. Радомишль, вул. Сингаївського, 30, заявник повідомив, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та дружина на даний час вчиняє домашнє насильство відносно нього. Під час опрацювання вказаного повідомлення, факт вчинення дружиною домашнього насильства відносно заявника, не знайшов свого підтвердження, тому працівником поліції винесено оскаржувану постанову. Доказом встановлення вини позивача являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення, електронний рапорт з ІПНП та відео з портативного реєстратора працівника поліції. Твердження позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції допущені під час складання спірної постанови є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано (а.с. 28-35).

20.06.2023 представник Національної поліції України надіслав до суду повідомлення, в якому зазначив, що Національна поліція України немає повноважень в цій справі на підготовку і направлення пояснень, оскільки не є органом назва якого Головне управління Національної поліції України, ідентифікація якого за відомостями викладеними у позовній заяві та матеріалами справа не є можливою (а.с. 36).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою ГБВ №101345 по справі про адміністративне правопорушення від 30.04.2023, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. (а.с. 20).

Як вказано в зазначеній постанові, 30.04.2023 приблизно о 21:40 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції та повідомив про домашнє насильство, якого насправді не було.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями вимог частини 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського ніби то для зупинення вчинення правопорушення, знаючи про те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських, у тому числі.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Положеннями статті 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом, зі змісту постанови, встановлено, що суть правопорушення полягає в тому, що позивач здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції.

Зі змісту рапорту працівника поліції встановлено, що 30.04.2023 о 21:41 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 30.04.2023 о 21:40 год. за адресою: АДРЕСА_1 , заявник повідомив, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та дружина на даний час вчиняє домашнє, заявник ОСОБА_1 (а.с. 33).

З відеозапису здійсненого на бодікамеру вбачається, що поліцейські прибули за викликом позивача та інформація, яка була повідомлена позивачем 30.04.2023 на номер «102» не була підтвердженою. Згідно тверджень позивача, підставою для виклику поліції слугувало вчинення щодо нього з боку його дружини домашнього насильства.

Так, в розумінні пунктів 3, 6, 8, 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Особою, яка постраждала від домашнього насильства, є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

На неодноразові запитання поліцейського щодо з`ясування обставин вчинення домашнього насильства дружиною позивача, ОСОБА_1 не зміг пояснити конкретно в яких діях його дружини на переконання позивача полягало домашнє насильство, в чому саме вони полягали, яку шкоду нанесено позивачу та які наслідки були спричинені чи могли бути спричинені такими діями дружини, а також обставини, які б свідчили про умисел завдати шкоду позивачу. До того ж, позивачем не зазначено характер психологічного насильства у контексті наведених приписів Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що мало місце 30.04.2023, нібито вчиненого дружиною (а.с. 34).

Матеріали справи також не містять доказів, що свідчать про вчинення дружиною позивача дій, які б порушували права, інтереси позивача або створювали загрозу його здоров`ю, життю або майну, які б були обґрунтованою правдивою підставою для виклику екстрених служб, а саме поліції.

Доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейські йому не надали можливості скористатися правовою допомогою, не роз`яснили йому права, а також не забезпечили право на адвоката суд вважає неспроможними, оскільки спростовуються дослідженими відеозаписами. Разом із тим, положення КУпАП не покладають на поліцейського обов`язок забезпечити особу адвокатом чи іншою юридичною допомогою, а лише зобов`язано надати можливість особі самостійно його викликати.

Щодо доводів позивача відносно невірного зазначення в оскаржуваній постанові його прізвища, суд зазначає наступне.

Описка допущена при написанні прізвища позивача в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності має формальний характер і не може бути самостійною підставою для скасування постанови та звільнення від адміністративної відповідальності.

Позивач не заперечує, що був учасником подій, викладених в постанові. Заперечення позивача по суті стосуються лише наявності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Ідентичність імені, по батькові, дати та місця народження позивача у постанові та паспорті не викликає сумнівів, що мова йде про одну й ту саму особу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 7, 183, 245, 247, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 77, 242, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (місцезнаходження: вул. Старий бульвар, 5/37, м. Житомир, 10008, ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Відділення поліції № 3 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області (місцезнаходження: вул. Мала Житомирська, 13, м. Радомишль, Житомирська область, 12201), Головного управління Національної поліції України (місцезнаходження: вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601), про скасування постанови ГБВ №101345 від 30.04.2023 відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо протягом десяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Кириленко