Справа № 140/19044/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 липня 2023 року ЛуцькСправа № 140/19044/23
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Андрусенко О. О., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати з 17.07.2018 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язання здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік); зобов`язання здійснити з 17.07.2018 також нарахування компенсації втрати частини доходів відповідно до статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» при виплаті сум вказаного підвищення до пенсії.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною другою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до актуальної правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 стосовно застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, у спорах цієї категорії, необхідно враховувати таке:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Вимоги позову обгрунтовано відновленням Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 дії статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції, що діяла до 01.01.2015, щодо виплати підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення. Отже, про невиплату підвищення до пенсії пенсіонер мав би знати у день виплати пенсії у неповному розмірі з часу, коли така виплата мала би бути проведена відповідно до закону.

Позивач із позовом звернулася до суду 03.07.2023, а вимоги позову стосуються нарахування та виплати спірного підвищення до пенсії з 17.07.2018, тобто, заявлені поза межами шестимісячного строку звернення до суду (з 17.07.2018 по 02.01.2023).

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, у якому вказала, що об`єктивно не могла дізнатися та жодним чином не була проінформована про недоотримання та ненарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області сум пенсій, які відповідач зобов`язаний був виплатити у визначеному законом порядку та розмірах. Зазначає, що не володіє жодними технічними засобами, які могли б сприяти тому, що вона могла б дізнатися про порушення своїх прав (відсутня передплата газет та інших офіційних видань). Про дане порушення своїх прав вона дізналася 25 червня під час отримання пенсії листоношею, який у приватній розмові повідомив, що певні особи отримали таке підвищення. Також зазначає, що існували об`єктивні обставини: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, після чого вона була у глибокій депресії, оскільки поховала за короткий час період батька, молодшу сестру та молодшого сина; у зв`язку з пережитим стресом у неї погіршився стан здоров`я (на початку 2020 року перебувала більше місяця у лікарні, після чого проходила тривалу реабілітацію); ІНФОРМАЦІЯ_2 після важкої хвороби помер її чоловік, його смерть спровокувала новий стрес та чергове погіршення стану здоров`я. У зв`язку з наведеним вважає, що відповідні життєві потрясіння, стрес, загальний та психологічний стан та непоінформованість та відсутність технічної можливості та вільного доступу до інформації є причиною і вагомим аргументом для поновлення процесуальних строків.

Клопотання про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог до задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що отримавши пенсійну виплату за відповідний місяць без підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав та законних інтересів.

Більше того, звичайним математичним обрахунком визначити розмір пенсії, в тому числі чи виплачувалось спірне підвищення, є можливим навіть для необізнаної у тонкощах пенсійного забезпечення особи.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строку звернення до суду, а не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача. До того ж за умови відсутності часових обмежень для звернення до суду за минулі періоди Пенсійний фонд України як центральний орган виконавчої влади був би позбавлений можливості реалізовувати покладені на нього завдання, зокрема здійснювати ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення; така ситуація не відповідала б принципу юридичної визначеності у правовідносинах щодо пенсійного забезпечення у солідарній системі.

З проводу посилань позивача на те, що не володіє жодними технічними засобами, які могли б сприяти тому, щоб дізнатися про порушення своїх прав (відсутня передплата газет та інших офіційних видань), то така обставина не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Також у даному випадку не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду такі обставини: смерть рідних, психологічний стан позивача, перебування її у лікарні, позаяк, з долучених копій відповідних свідоцтв про смерть вбачається, що батько позивача (зазначено у заяві) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто ще до ІНФОРМАЦІЯ_3 (початок спірного періоду); її чоловік (зазначено у заяві) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто з починаючи з 17.07.2018 до жовтня 2022 позивач не вчиняла жодних активних дій для захисту її прав; а долучена виписка із медичної карти стаціонарного хворого №473 підтверджує лише те, що з 14.01.2020 по 18.02.2020 позивач перебувала на стаціонарному лікуванню. Отже, вказані вище обставини не позбавляли позивача своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду до клопотання не долучено.

Таким чином, зі змісту клопотання про поновлення строку звернення до суду не вбачається, що позивач не мала реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений КАС України строк, а наведені позивачем обставини не дають підстав для висновку про визнання поважними причин пропуску до суду із цим позовом (в частині позовних вимог).

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивач не навела обґрунтованих доводів та не надала доказів, які б вказували на наявність об`єктивних, незалежних від неї обставин, дійсних істотних труднощів та перешкод для звернення до суду за захистом прав, які вона вважає порушеними в частині позовних вимог (з 17.07.2018 по 02.01.2023), то позовну заяву на підставі частини першої статті 123 КАС України належить залишити без руху, при цьому протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали позивач має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду в означеній частині позовних вимог, вказавши інші підстави для поновлення строку та надавши відповідні докази на їх підтвердження, або ж уточнити позовні вимоги з урахуванням строку звернення до суду.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя О. О. Андрусенко