Справа № 140/7836/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7836/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерство юстиції України про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:

Академія Державної пенітенціарної служби звернулася з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерство юстиції України про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, в сумі 145937,61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 16 серпня 2018 року по 14 квітня 2022 року відповідач за рахунок коштів державного бюджету перебував у період навчання на грошовому, продовольчому, речовому, медичному забезпеченні, був забезпечений житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов контракту відповідач був направлений для подальшого проходження служби до Державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)», де його було призначено на посаду психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи. Однак наказом начальника Державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» від 20 лютого 2023 року №25/ОС-23 відповідача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

За умовами контракту відповідач навчався в Академії на денній формі навчання за рахунок коштів державного бюджету та зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі ж дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в повному обсязі за весь період його фактичного навчання.

Відповідно до довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 від 14 квітня 2022 року №5/539, загальна сума визначених до відшкодування витрат становить 145937,61 грн.

Позивач вказав, що 10 березня 2023 року ОСОБА_1 було направлено копію зазначеної довідки-розрахунку для ознайомлення та повідомлення про необхідність відшкодування витрат, які отримано особисто відповідачем 17 березня 2023 року. Однак до цього часу витрати на навчання відповідач не відшкодував, що зумовило звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Копію ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі від 01 травня 2023 року судом надіслано відповідачу рекомендованим листом за останньою адресою реєстрації. Проте поштове відправлення повернулося до суду із довідкою відділення поштового зв`язку про причину невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.63-66). Також на сайті Волинського окружного адміністративного суду для ОСОБА_1 розміщено повідомлення про відкриття провадження у справі (а.с.67). З урахуванням положень частини шостої статті 251 КАС України вважається, що відповідач повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У поясненнях третя особа вважає позовні вимоги обґрунтованими (а.с.34-39), зазначивши при цьому, що відповідно до пунктом 1.3 Статуту Академії державної пенітенціарної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 21 листопада 2016 року №3290/5, Академія є самоврядним та автономним вищим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання, є державною установою, фінансується за рахунок коштів державного бюджету і віднесено до сфери управління центрального органу виконавчої влади - Міністерства юстиції України. Розпорядником коштів, що виділяються із бюджету для підготовки спеціалістів, є Академія. Витрати на утримання курсантів здійснюються безпосередньо Академією, і сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач Академії. Право вимоги щодо відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі належить Академії.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.

Наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України від 22 липня 2018 року №233/ОД ОСОБА_1 з 16 серпня 2018 року був зарахований курсантом першого курсу денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби (а.с.11).

15 листопада 2018 року між Академією Державної пенітенціарної служби (виконавцем) з однієї сторони, Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та відповідачем з третьої сторони укладено контракт №605 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України (а.с.13-15). Згідно з умовами контракту ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання виконувати в повному обсязі освітню програму підготовки для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр та, зокрема, у разі звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію». Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі на весь період її фактичного навчання.

Відповідно до наказу Академії від 13 квітня 2022 року №69/ОС ОСОБА_1 присвоєно ступінь вищої освіти «бакалавр» та видано диплом про освіту (а.с.16).

ОСОБА_1 наказом Державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» від 30 серпня 2022 року №86/00-22 було призначено на посаду психолога відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» (а.с.18).

Наказом Державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» від 20 лютого 2023 року №25/ОС-23 ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с.19).

Листом від 22 лютого 2023 року №42/946/5 Державна установа «Маневицька виправна колонія (№42)» повідомила Академію Державної пенітенціарної служби про подання ОСОБА_1 рапорту на звільнення та просила надіслати розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням останнього у навчальному закладі (а.с.17).

Як вбачається з довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 , від 14 квітня 2022 року №5/539 загальна сума визначених до відшкодування витрат становить 145937,61 грн, а саме: грошове забезпечення з нарахуваннями - 73341,23 грн, продовольче забезпечення - 44774,45 грн, речове забезпечення - 3899,13 грн, медичне забезпечення - 630,40 грн, оплата комунальних послуг та за спожиті енергоносії 23292,40 грн (а.с.20).

10 березня 2023 року відповідачу було направлено повідомлення про необхідність протягом 30 днів з моменту отримання цього повідомлення відшкодувати витрати у сумі 145937,61 грн, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі (а.с.22).

Вказане повідомлення відповідач отримав 17 березня 2023 року (а.с.24), однак не відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Як установлено частиною першою статті 6 Закону України від 23 червня 2005 року №2713-IV «Про державну кримінально-виконавчу службу України» (далі - Закон №2713-IV), Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону №2713-IV до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).

Згідно з частиною п`ятою статті 23 Закону №2713-IV на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частинами другою, четвертою статті 74 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається. Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1.3 Статуту Академії державної пенітенціарної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 21 листопада 2016 року №3290/5 Академія є самоврядним та автономним вищим навчальним закладом зі специфічними умовами навчання, є державною установою, фінансується за рахунок коштів державного бюджету і віднесено до сфери управління центрального органу виконавчої влади - Міністерства юстиції України.

Отже, Академія здійснює підготовку фахівців зі специфічними умовами навчання для потреб Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до обсягів державного замовлення на підготовку фахівців, які щорічно затверджуються постановою Кабінету Міністрів України на підготовку фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів, на підвищення кваліфікації та перепідготовку кадрів на відповідний рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 Указу Президента України від 23 січня 1996 року №77/96 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» вищі навчальні заклади України здійснюють підготовку спеціалістів: за рахунок коштів Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів - за державним замовленням; за рахунок коштів відповідних юридичних та фізичних осіб - для роботи у недержавному секторі народного господарства; за рахунок власних коштів особи - для роботи у державному і недержавному секторі народного господарства (за бажанням). Установлено, що особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов`язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання.

Тобто, вказані норми зобов`язують особу, яка навчалася за державним замовленням у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами, у разі її звільнення зі служби за власним бажанням протягом трьох років після закінчення навчання, відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у такому закладі.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат) відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат передбачено, що витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.

Згідно із п. 2.1.3. Порядку, витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.

За змістом пункту 2.1.4 Порядку розрахунку витрат, витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Як установлено пунктом 2.1.6 Порядку розрахунку витрат, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.

Пунктом 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 (далі - Порядок №261), передбачено, що цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі, зокрема, звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Пунктом 2 Порядку №261 встановлено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалась.

За приписами пунктів 4, 5 Порядку №261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період фактичного навчання. Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

Пунктом 8 Порядку №261 закріплено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Вказаний обов`язок кореспондується також з умовами укладеного з ОСОБА_1 контракту від 15 листопада 2018 року №605 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України.

Отже, наведеними вище положеннями чинного законодавства України, як і умовами контракту, передбачено обов`язок відповідача відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби у зв`язку з звільненням зі служби в Державній кримінально виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання.

Відповідачем надано довідку-розрахунок витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 від 14 квітня 2022 року №5/539, в якій загальна сума витрат на утримання відповідача становить 145937,61 грн. Із розрахунком витрат, визначених до відшкодування, відповідач ознайомлений під його особистий підпис. Виконаного навчальним закладом розрахунку відповідач не заперечував та не оскаржував, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідач у строк, вказаний у повідомленні Академії Державної пенітенціарної служби від 10 березня 2023 року №13/625 про відшкодування витрат, добровільно їх не відшкодував.

Таким чином, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту, відповідач зазначену вище суму коштів станом на час звернення позивача із позовом та на час розгляду справи не відшкодував, а тому суд вважає, що позовні вимоги Академії Державної пенітенціарної служби є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За правилами, визначеними частиною другою статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору відсутні.

Керуючись статтями 9, 72-77, 162, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Академії Державної пенітенціарної служби (14000, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Гонча, будинок 34, ідентифікаційний код юридичної особи 08571788) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерство юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Городецького, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 00015622) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Академії Державної пенітенціарної служби витрати, пов`язані з утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби, в сумі 145937,61 грн (сто сорок п`ять тисяч дев`ятсот тридцять сім грн 61 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк