Справа № 380/13599/22
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/13599/22 пров. № А/857/4590/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року (головуючий суддя: Потабенко В.А., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 , 28.09.2022 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 20.09.2022 № 75 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», п. п 10, 12 Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за № 2603-вих-1265 від 15.09.2022 та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за № 2603-вих-1266 від 15.09.2022, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 15 вересня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Разом з тим, 15.09.2022 звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.п.10, 12 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу», як державному службовцю, який має стаж державної служби понад 20 років. Розглянувши заяву про призначення пенсії за принципом екстериторіальності, ГУ ПФУ у Закарпатській області рішенням відмовило у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що всі посади у відділі праці та соціального захисту населення Львівської міської ради, які позивачка з 02.10.2021 займала по сьогоднішній день (дату винесення рішення про відмову) віднесені до категорії посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців. До стажу державної служби ГУ ПФУ у Закарпатській області зараховано період роботи з 03.07.1995 по 01.10.2001, що складає 6 років 2 місяці 29 днів. Позивач вважає рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області від 20.09.2022 № 75 про відмову у перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області призначити з 15.09.2022 ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з дати звернення, а саме з 15.09.2022, та врахувати при призначенні пенсії довідки про складові заробітної плати довідку від 15.09.2022 № 2603-вих1265 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Управлінням соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 15.09.2022 № 2603-вих-1266, виданої Управлінням соціального захисту населення Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 496 гривень 20 коп судових витрат у вигляді судового збору.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 496 гривень 20 коп судових витрат у вигляді судового збору.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області та оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що оскільки позивачка обіймала посади, за якими після 04.07.2001 присвоювались ранги посадової особи місцевого самоврядування, а не ранги державного службовця, такі посади з 04.07.2001 не відносяться до категорій посад державних службовців та не зараховуються до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в органах пенсійного фонду з 22.05.2022, як працюючий пенсіонер та одержує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 27.06.1981 ОСОБА_1 працювала:

- 03.07.1995 - зарахована на посаду спеціаліста 2 категорії з присвоєнням 15 рангу державного службовця у відділ субсидій Галицької районної адміністрації (запис у трудовій книжці № 15);

- 03.07.1995 - прийняла посаду державного службовця (запис № 16 у трудовій книжці);

- 01.09.1998 - присвоєно 14 ранг державного службовця (запис № 17 у трудовій книжці);

- 01.07.2000 - присвоєно 13 ранг державного службовця (запис № 18 у трудовій книжці);

- 01.10.2001 - звільнено з роботи у зв`язку з переведенням у відділ праці та соціального захисту населення Сихівської районної адміністрації м. Львова (запис № 19 у трудовій книжці);

- 02.10.2001 - прийнята по переводу на посаду спеціаліста ІІ категорії (запис № 20 у трудовій книжці);

- 09.11.2001 - прийняла присягу посадової особи відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (запис № 21 у трудовій книжці);

- 01.01.2003 - відповідно до постанови КМУ «Про віднесення посад до відповідних категорій» присвоєно 6 категорію 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис у трудовій книжці № 22;

- 01.01.2005 - присвоєно черговий 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування (запис у трудовій книжці № 23);

- 04.01.2007 - переведена за її згодою на посаду спеціаліста 1 категорії сектору з призначення всіх видів допомог Сихівського відділу соціального захисту управління соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (з кадрового резерву) (запис у трудовій книжці № 24);

- 10.06.2009 - переведена за її згодою на рівнозначну посаду спеціаліста І категорії сектора прийняття заяв Сихівського відділу соціального захисту (запис у трудовій книжці №25);

- 07.07.2010 переведена за її згодою на рівнозначну посаду спеціаліста І категорії сектора соціальних програм Сихівського відділу соціального захисту (запис у трудовій книжці №26);

- 04.01.2022 - переведена за її згодою на рівнозначну посаду спеціаліста І категорії сектору соціальних послуг та моніторингу Сихівського відділу соціального захисту (запис у трудовій книжці № 27).

Позивач 15.09.2022 звернулася із заявою до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Вказана заява від 15.09.2022 відповідно до екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, розглядалася ГУ ПФУ у Закарпатській області, яким прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії № 75 від 20.09.2022.

У зазначеному рішенні повідомлено, що відділом перерахунків пенсії № 2 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ у Закарпатській області прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії перехід на пенсію за іншим Законом України («Про державну служу»), оскільки 04.07.2001 набрав чинності Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-ІІІ. Відповідно всі посади у відділі праці та соціального захисту населення Львівської міської ради, які займала заявниця з 02.10.2001 по сьогоднішній день віднесені до категорії посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців. До стажу державної служби заявниці можливо зарахувати тільки період роботи у відділ субсидій Галицької районної адміністрації з 03.07.1995 по 01.10.2000, що становить 6 років 2 місяці 29 днів. Оскільки, не виконуються вимоги п.10 та 12 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889 щодо наявності необхідного десятирічного або двадцятирічного стажу роботи на посадах державної служби, тому прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що періоди роботи позивачки в органах місцевого самоврядування підлягають зарахуванню до стажу державної служби, а доводи відповідача про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця, є безпідставними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 (далі Закон № 889-VІІІ), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами, Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, далі Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закон № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права було викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04.2023 у справі № 1.380.2019.003855.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії державного службовця, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зазначило недостатність у позивачки стажу державної служби у зв`язку з тим, що всі посади у відділі праці та соціального захисту населення Львівської міської ради, які займала ОСОБА_1 з 02.10.2001 по сьогоднішній день віднесені до категорії посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців.

Однак, такі покликання відповідача суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з огляду на таке.

Пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Для призначення пенсії державного службовця відповідно до Закону № 3723-ХІІ стаж державної служби обраховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 «Про порядок обчислення стажу державної служби» (діяв до набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 889).

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно із пунктом 4 цього Порядку, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Аналіз наведених вище правових норм надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», зараховується до стажу державної служби.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених правових норм викладено у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року справа № 825/1453/18, від 11 квітня 2023 року справа № 1.380.2019.003855, від 09 травня 2023 року справа № 560/928/20.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки періоди роботи позивачки в органах місцевого самоврядування зараховуються до стажу державної служби для призначення пенсії за віком згідно із пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, а тому оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 20.09.2022 № 75 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити, оскільки у позивачки наявний достатній стаж державної служби (понад 20 років), що підтверджується записами її трудової книжки НОМЕР_1 (а. с. 24-35), а тому ОСОБА_1 , має право на переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу».

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі № 380/13599/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш