Справа № 620/5061/22
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5061/22 Головуючий у І інстанції - Падій В.В.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І.,Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13.06.2022 № 489 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 28.06.2022 № 308 о/с в частині звільнення заступника начальника тренінгового центру ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити його на службі в поліції у спеціальному званні «капітана поліції» та на посаді заступника начальника тренінгового центру ГУНП в Чернігівській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на його користь суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з дня звільнення по день ухвалення рішення суду;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на службі в поліції у спеціальному званні «капітана поліції» та на посаді заступника начальника тренінгового центру ГУНП в Чернігівській області;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах стягнення за один місяць.

На обґрунтування позовних вимог вказує, що з 25.02.2022 по 12.03.2022 постійно, спільно з місцевими мешканцями заступав на блок-пост, що знаходився в с. Смолянка, тобто позивач не погоджується, що був відсутній на службі без поважних причин та допустив порушення службової дисципліни.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 рокуу задоволені позову відмовлено.

При цьому, суд дійшов висновку, що в ході розгляду справизнайшов підтвердження факт самоусунення позивача від виконання своїх службових обов`язків як поліцейського, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», всупереч Присязі поліцейського, особливо в умовах безпосередньої загрози державі Україна у зв`язку зі збройною агресією та введенням військ російської федерації, що могло сприяти послабленню внутрішньої безпеки держави та такі дії осіб дискредитують звання поліцейського та можуть сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги загалом аналогічні тим, що викладені в позові. Крім того, наголошує, щопідставою для проведення службового розслідування, наслідком якого стало застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, були рапорти начальників підрозділів відповідача, за якими вже було призначено та проведено відповідною комісією службове розслідування,тобто його вже було піддано дисциплінарному стягненню за цей же проступок. Крім того, наголошує, що з часу виявлення «проступку» по дату винесення оскаржуваного наказу про звільнення сплило майже 3 місяці, що є порушенням вимог ст. 21 Дисциплінарного статуту.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вказуючи про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді заступника начальника тренінгового центру ГУНП в Чернігівській області.

13.05.2022 на розгляд керівництву ГУНП в Чернігівській області було подано доповідну записку начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Олега Роєнка з обґрунтуванням та пропозицією скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських та наказів по особовому складу ГУНП в Чернігівській області, які були видані в процесі реалізації висновків службових розслідувань, проведених дисциплінарними комісіями, які викладені з недотриманням процедури проведення службового розслідування, затвердженої Дисциплінарним статутом Національної поліції України та Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, а також створення дисциплінарної комісії з метою призначення та проведення повного всебічного та об`єктивного службового розслідування за фактом відсутності на службі та невиконання службових обов`язків окремими поліцейськими структурних та територіальних підрозділів ГУНП в Чернігівській області з 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації та введенням з цього приводу воєнного стану на території України.

На підставі вказаної доповідної записки, відповідно до ч.7 ст. 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 № 424 було скасовано ряд наказів ГУНП в Чернігівській області як передчасні, в тому числі щодо ОСОБА_1 .

Також 13.05.2022, з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у доповідній записці начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Олега Роєнка, наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 № 595 за фактом відсутності на службі та невиконання службових обов`язків окремими поліцейськими структурних та територіальних підрозділів ГУНП в Чернігівській області,призначено проведення службового розслідування, з одночасним відстороненням ОСОБА_1 наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 № 425.

27.05.2022 наказом ГУНП в Чернігівській області № 651 на підставі рапорту голови дисциплінарної комісії підполковника поліції Володимира Чередниченка, визначеної наказом ГУНП області від 13.05.2022 № 595, термін проведення службового розслідування продовжено на 15 календарних днів.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13.06.2022 № 489 за результатами проведеного службового розслідування ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, після чого наказомвід 28.06.2022 №345 о/с «По особовому складу» його звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані накази є правомірними, отже не підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанціїз огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон№ 580-VIII) національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.3 ст. 11 цього Закону, рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч.1 ст. 59 Закону№ 580-VIII).

Поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п. 6 ч.1 ст. 77 Закону№ 580-VIII).

В силу п.п. 1, 2 ч.1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно ч.1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону, зобов`язує поліцейського, серед іншого: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. З метою урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), з вимогами яких, згідно з п. 4 розділу І, особу ознайомлюють під час прийняття на службу до поліції.

У відповідності до п. 1 розділу ІІ Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Згідно ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

При цьому, частини 1, 3, 4 та 10 статті 14 Дисциплінарного статуту передбачають, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно ч.ч.1, 2, 4, 7, 10, 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок проведення службових розслідувань).

Так, відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктами 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (п. 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань).

З аналізу наведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.

Як вже зазначалось вище,наказом начальника ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 №595, на підставі доповідної записки начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Чернігівській області капітана поліції О. Роєнко, призначено проведення службового розслідування за фактами відсутності на службі та невиконання службових обов`язків окремими поліцейськими структурних та територіальних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, зокрема, щодо заступника начальника тренінгового центру ГУНП в Чернігівській області, капітана поліції ОСОБА_1 ..

За наслідками службового розслідування та зібраних матеріалів складено висновок службового розслідування, який затверджений 11.06.2022 начальником ГУНП в Чернігівській області В. Нідзельським.

Проведеним службовим розслідуванням встановлено факт грубого порушення службової дисципліни, невиконання посадових (функціональних) обов`язків, в частині самоусунення з 25.02.2022 від виконання службових обов`язків, як поліцейського від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, зокрема на території Чернігівської області, не виконання наказів керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, у частині повернення до місця дислокації підрозділу капітаном поліції ОСОБА_1 та Дисциплінарна комісія ГУНП в Чернігівській області рекомендувала за недотримання вимог ст.ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що належних та допустимих доказів не перебування його на робочому місці відповідачем не встановлено під час службового розслідування.

Так позивач зазначає, що з 24.02.2022 по 25.02.2022 ніс службу по охороні адмінбудівліГУНП в Чернігівській області. 25.02.2022 поліцейських тренінгового центру, в тому числі і позивача, відпустили додому. Близько 12 години 00 хвилин позивач на службовому авто ВАЗ -21099 д.н.з. НОМЕР_1 разом з інструктором з особистої безпеки старшим сержантом поліції ОСОБА_2 виїхав з міста Чернігів в напрямку села Смолянка, заздалегідь отримавши дозвіл від безпосереднього керівника - ОСОБА_3 . В подальшому з 25.02.2022 по 12.03.2022 ніс службу на блокпосту в с. Смолянка. Не маючи можливості повернутися до міста Чернігів, 12.03.2022 став на облік до СПД № 1 (смт. Куликівка) Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області та до 21.03.2022 ніс службу по охороні публічного порядку. Після повернення до міста Чернігів (22.03.2022) дізнався про своє звільнення з лав Національної поліції України.

Надаючи оцінку доводам позивача колегія суддів зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 23.02.2022 №171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності» особовий склад Головного управління Національної поліції в Чернігівській області переведено на посилений варіант службової діяльності.

Статтею 24 Закону № 580-VIIIвизначено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Враховуючи вищевикладене, всі поліцейські з 24.02.2022 зобов`язані були знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі і завдань щодо захисту, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.

Разом з тим, капітан поліції ОСОБА_1 з 25.02.2022 був відсутній на робочому місці за адресою місця дислокації підрозділу, де служив або інших визначених місць для виконання завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України, здійснення заходів із забезпечення публічного порядку та безпеки в умовах воєнного стану і надання допомоги цивільним особам в період, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем як в позові так і письмових поясненнях, наданих ним під час службового розслідування.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи встановлено факт відсутності позивача на робочому місці (службі) в робочий час, у період воєнного стану в Державі, а відтак, висновок відповідача про відсутність ОСОБА_1 на службі без поважних причин, у період з 25.02.2022 є обґрунтованим, а оскаржувані накази правомірними.

При цьому, колегія суддів критично ставиться до доводівапелянта, що він в період часу, з 25.02.2022 по 12.03.2022, постійно, спільно з місцевими мешканцями заступав на блок-пост, що знаходився в с. Смолянка, оскільки матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження дозволу керівництва ГУНП в Чернігівській області покинути ОСОБА_1 територію дислокації підрозділу (м. Чернігів).

Отже, невихід позивача на службу з 25.02.2022 свідчить про безвідповідальне ставлення останнього до долі тих осіб, які залишались на території міста Чернігова та які опинились у безпорадному стані, потребуючи надання допомоги після обстрілів, переміщення в укриття до та під час бомбардувань території Чернігова, супроводу поранених, надання гуманітарної допомоги тощо.

Колегія суддів наголошує, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

Будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам відсутності позивача на службі позивачем не наведено, а судом під час розгляду справи - не встановлено.

Крім того, з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №815/4478/16.

Виходячи з викладеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про обґрунтованість висновку дисциплінарної комісії про те, що позивач, всупереч Присязі поліцейського, самоусунувся від виконання своїх службових, функціональних обов`язків як поліцейського, відповідно до Закону № 580-VIIIта в подальшому жодних дій спрямованих на повернення до місця дислокації підрозділу та несення служби не вчинив.

Таким чином, під час розгляду судом справи, знайшов своє підтвердження факт самоусунення позивача від виконання своїх службових обов`язків як поліцейського, відповідно до Закону № 580-VIII, всупереч Присязі поліцейського, особливо в умовах безпосередньої загрози державі Україна, у зв`язку зі збройною агресією та введенням військ російської федерації, що могло сприяти послабленню внутрішньої безпеки держави.

Такі дії осіб дискредитують звання поліцейського та можуть сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції.

Щодо доводів апелянта про сплив терміну притягнення його до дисциплінарної відповідальності колегія суддів зазначає наступне.

Так, як вже було зазначено вище, оскаржуваний наказ ГУНП вЧернігівській області від 13.06.2022 № 489 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції було видано за результатами службового розслідування від 11.06.2022, а не за результатами службового розслідування від 21.03.2022 року, як це зазначає апелянт. Підстави та обставини, які встановлювались висновками службових розслідувань від 11.06.2022 та від 21.03.2022 є різними за дослідженими фактами, періодом дослідження та переліком допущених поліцейськими дисциплінарних проступків, що свідчить про помилковість доводів апелянта та невідповідністю вказаних доводів дійсним обставинам.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про те, що підставою для проведення службового розслідування, наслідком якого стало застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, були рапорти начальників підрозділів відповідача, за якими вже було призначено та проведено відповідною комісією службове розслідування,тобто його вже було піддано дисциплінарному стягненню за цей же проступок, з огляду на наступне.

Як вже зазначалось вище, наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 № 424 було скасовано ряд наказів ГУНП в Чернігівській області, втому числі відносно позивача, як передчасні, тобто фактично його не було притягнуто до відповідальності на підставі висновку службового розслідування від 21.03.2023, на чому апелянт наполягає в апеляційній скарзі, а навпаки з метою більш ретельної досконалої перевірки призначено нове службове розслідування, на період проведення якого позивача було відсторонено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк