Справа № 160/2180/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2023 року м. Дніпросправа № 160/2180/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Горбалінський В.В.) в адміністративній справі №160/2180/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03.01.2023р. ОСОБА_1 , через представника, звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 27.12.2022 року №0530 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянці Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язання Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву Позивача та здійснити оформлення та видачу громадянці Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на тимчасове проживання в Україні за раніше поданою заявою від 24.11.2022 року.

В обґрунтування позову позивачем зазначено про незгоду з оскарженим рішенням, оскільки не містить обґрунтувань, в чому полягають дії/відомості з боку позивача, які б слугували підставою застосування підпункту 7 пункту 61 Постанови №322, та наводить лише формальні мотивування з відсилкою на підпункт Постанови.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано доводів позивача про те, що будь-яких протиправних дії, визначених пп. 7 п. 61 Постанови №322, позивачем не було вчинено. Лист СБУ на який посилається відповідач не підтверджує визначених пп. 7 п. 61 Постанови №322 підстав для прийняття спірного рішення. Зазначає, що довідка СБУ від 03.04.2023р. створена штучно, крім того, вона не була підставою для прийняття відповідачем спірного рішення.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою російської федерації.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.10.2013 року між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою рф ОСОБА_1 укладено шлюб.

08.12.2021 року ОСОБА_1 видано посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_2 . Посвідка дійсна до 12.11.2022 року.

Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання №049-43/1865 від 22.12.2021 року, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

24.11.2022 року ОСОБА_1 звернулась до ГУ ДМС в Дніпропетровській області із документами на обмін тимчасової посвідки у зв`язку із закінченням строку дії.

Згідно заяви-анкети №105131799 від 24.11.2022 про обмін посвідки на тимчасове проживання, позивач просив внести до Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про нього у зв`язку з оформленням посвідки на тимчасове проживання (обмін), зокрема вказавши у графі Місце проживання - АДРЕСА_2 . На підтвердження правильності внесених до заяви-анкети відомостей, позивачем проставлено особистий підпис в заяві анкеті.

24.11.2022 року за №1201.3.1-19045/12.3-22 ГУ ДМС в Дніпропетровській області направило запит до відділу контррозвідки Управління СБУ у Дніпропетровській області запит щодо наявності або відсутності підстав для відмови в оформленні (обміні) посвідки на тимчасове проживання на території України відносно громадянки рф ОСОБА_1 , на підставі возз`єднання сім`ї з громадянином України. Проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Листом від 08.12.2022 року №17688/1/1201-22 Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області повідомило ГУ ДМС в Дніпропетровській області про те, що Управлінням СБ України у Дніпропетровській області відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 24 ЗУ Про Службу безпеки України отримано інформацію, яка свідчить, що подальше документування громадянки рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідкою на тимчасове проживання, недоцільно на підставі підпункту 7, 11, п. 61 ПКМУ № 322 від 25.04.2018 року.

Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 27.12.2022 року №0530 відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання громадянці Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі підпункту 7 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою КМ України №322 від 25.04.2018 року.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що спірне рішення прийнято правомірно, в межах компетенції та з визначених законодавством підстав.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

У відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Службу безпеки України», вказаний орган має право брати участь у розробці заходів і вирішенні питань, що стосуються в`їзду в Україну та виїзду за кордон, перебування на її території іноземців та осіб без громадянства, прикордонного режиму і митних правил, приймати рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства, про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України, про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну.

Згідно частини 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України).

Відповідно до ч. 21 ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців» порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною, знищення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджений постановою КМУ від 25.04.2018 року № 322.

Пунктом 61 зазначеного Порядку встановлені підстави, з яких територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки.

Так, у відповідності до підпункту 7 пункту 61 Порядку, такою підставою для відмови в оформленні або видачі посвідки є отримання від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином.

Отже, відповідно до зазначених імперативних норм, територіальний орган/підрозділ ДМС за наявності наведеної інформації, отриманої від компетентного органу, не має дискреції в своїх повноваженнях, тобто не має права прийняти альтернативне рішення тому, яке прямо передбачено вказаною нормою.

З матеріалів справи вбачається, що 08.12.2022р. вхідний номер №17688/1/1201-22 до Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області надійшов лист від Управління СБУ у Дніпропетровській області від 05.12.2022р. №55/2-3968, в якому зазначено, що Управлінням СБ України у Дніпропетровській області відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 24 ЗУ Про Службу безпеки України отримано інформацію, яка свідчить, що подальше документування громадянки рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідкою на тимчасове проживання, недоцільно на підставі підпункту 7, 11, п. 61 ПКМУ № 322 від 25.04.2018 року. (а.с. 131)

Зазначене спростовує твердження позивача про не існування листа Управління СБУ у Дніпропетровській області від 05.12.2022р. №55/2-3968, а суд першої інстанції припустився технічної помилки у зазначенні дат на номерів листа та дат та номерів його реєстрації.

Враховуючи зазначене, є вірними висновки суду першої інстанції, що відповідачем правомірно було прийнято рішення від 27.12.2022 року №0530, яким відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на підставі підпункту 7 п.61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого Постановою КМУ №322 від 25.04.2018 року.

Разом з тим, апеляційний суд не може надати правової оцінки самій інформації, яка була покладена у підставу оскаржуваного рішення, оскільки орган, якій її надав - Управління СБ України у Дніпропетровській області - не є відповідачем у справі та вимога щодо оскарження дій цього органу стосовно надання вказаної інформації як такої, що не відповідає дійсності, позивачем заявлена не була.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2023 року в адміністративній справі №160/2180/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя А.В. Шлай