Справа № 280/2840/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 липня 2023 року Справа № 280/2840/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу у період із 27.06.2022 по 20.10.2022 додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» у розмірі меншому ніж 100 000 гривень на місяць;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу з відрахуванням виплаченої суми додаткову винагороду встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період із 27.06.2022 по 20.10.2022 із розрахунком 100 000 гривень на місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 25.05.2022 по 20.10.2022 позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 . Вказує, що під час проходження військової служби відповідачем з порушенням норм законодавства здійснювалося нарахування та виплата позивачу грошового забезпечення. Вказує, що відповідно до витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.06.2022 позивач прибув до м.Вільнянськ згідно розпорядження командувача Сухопутних військ ЗСУ №1/1505т/сд від 23.06.2022 для викоання бойового завдання. Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_1 від 11.11.2022 №7522 позивач у період з 27.06.2022 по 20.10.2022 приймав безпосередню участь у бойових діях. З огляду на зазначене, позивач вважає, що набув право на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у період з 27.06.2022 по 20.10.2022 у збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Однак, як видно із виписки по картці/рахунку про цільові надходження позивача за період червень грудень 2022 року виплату додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100 000 гривень на місяць ВЧ НОМЕР_1 не здійснювала, оскільки така виплачувалась у розмірі 30 000 гривень на місяць, що позивач вважає протиправним. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 10.05.2023 визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду. Поновлено позивачу строк звернення з позовом до адміністративного суду. Відкрито спрощене позовне провадження у справі, а розгляд адміністративної справи призначено без виклику/повідомлення сторін.

Відповідач у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки позивач не брав безпосередньої участі у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в розумінні пункту 1 Постанови №168. Перебування позивача в Запорізькій області, вся територія якої була до початку 2023 року визначена як район ведення бойових дій, не дає йому права заявляти претензії на суми збільшеної до 100 000 гривень щомісячної додаткової винагороди, на відміну від тих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які безпосередньо виконували та виконують бойові (спеціальні) завдання на передовій згідно з бойовими розпорядженнями (наказами). Підтвердженням того, що позивач не брав участь у бойових діях, є відсутність як підстав у вигляді рапорту командира підрозділу для включення позивача у наказ про виплату додаткової винагороди (пункт 6 Окремого доручення), так і документального підтвердження, передбаченого пунктом 3 Окремого доручення, а саме: відсутні бойові накази (бойові розпорядження), які б підтверджували залучення позивача до бойових дій та/або виконання спеціальних завдань; в силу специфіки діяльності відділення зв`язку штабу в підрозділі не передбачений журнал бойових дій, при цьому відомості про участь позивача у бойових діях чи виконанні бойових (спеціальних) завдань під час виїзду до бойових підрозділів (батальйонів) також відсутні в журналах бойових дій таких підрозділів та в журналі бойових дій військової частини (бригади); в рапортах (донесеннях) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань не вказувалися відомості про позивача як такого, який брав безпосередню участь у бойових діях або виконанні бойових завдань. За таких обставин, у військової частини відсутні правові підстави для включення позивача до наказів командира частини про виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 гривень, а в позивача відсутні правові підстави вимагати від військової частини НОМЕР_1 виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 гривень.

Зазначено, що Військова частина НОМЕР_1 безпідставно видала позивачу довідку від 11.11.2022 №7522, позаяк він не брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, а також не був відряджений до військової частини НОМЕР_1 , а був зарахований до списків її особового складу в період з 25.05.2022 по 20.10.2022. Такі довідки, з безпідставним дописуванням фрази: «ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій», видавалися на запити військовослужбовців частини посадовими особами помилково - за старою методологією документування факту перебування особи в зоні АТО (ООС), коли сам факт перебування в зоні АТО (ООС) протягом певного часу був достатнім для надання особі статусу учасника бойових дій.

У зв`язку з цим, з огляду на започаткування діяльності робочої групи військової частини НОМЕР_2 з оформлення військовослужбовцям статусу учасників бойових дій, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.12.2022 №814 «Про організацію роботи з надання статусу учасника бойових дій» (зі змінами, внесеними наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.12.2022 №849) визначено у пункті 8-1, що довідки про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 у бойових діях (забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії), видані посадовими особами військової частини НОМЕР_1 до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2022 №1193 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. №413» (25.10.2022), вважаються недійсними у зв`язку з невідповідністю таких довідок встановленій формі, а також у зв`язку з видачею таких довідок не за затвердженою формою Додатку 6 до Порядку. Недійсні довідки підлягають заміні на довідки за встановленою формою. Військовослужбовцям, які мають документальні підстави для отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 гривень, та відповідно мають право на отримання статусу учасника бойових дій (за відсутності такого), військова частина НОМЕР_1 видає довідки за формою Додатку 6 до Порядку та передає такі довідки до робочої групи для опрацювання.

Більше того, на запит Першого відділу Бучанського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки військова частина НОМЕР_1 надіслала відповідь про те, що позивач безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України не брав. Військовою частиною НОМЕР_1 у довідках за формою Додатку 6 до Порядку вказуються періоди реальної участі військовослужбовців у бойових діях, які відповідають періодам з рапортів безпосередніх командирів про виплату додаткової винагороди таким військовослужбовцям у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Таким чином, відомості про періоди участі військовослужбовця в бойових діях мають підтверджуватися наскрізно - з бойових розпоряджень командира військової частини така інформація потрапляє до журналу бойових дій (військової частини, підрозділу, у складі якого військовослужбовець виконував бойові завдання), а також інформація про участь військовослужбовця у бойових діях потрапляє до рапорту про виплату щомісячної додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 грн, такий рапорт є підставою для наказу командира військової частини про виплату додаткової винагороди. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що у пункті 8 відзиву відповідач не заперечує доводи та обґрунтування позивача про перебування останнього та виконання обов`язків військової служби у період із 27.06.2022 до 20.10.2022 безпосередньо в районах ведення бойових дій. У той же час позивач не стверджує, що брав безпосередню участь у бойових діях. Однак, перебуваючи в районах ведення бойових дій, позивач стверджує, та доводить належними доказами, що із огляду на прибуття у район бойових дій для виконання бойових завдань, про що оголошено у наказі командира військової частини НОМЕР_1 він безпосередньо виконував завдання та обов`язки військової служби у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Причиною, як зазначено у відзиві на позовну заяву виплати позивачу винагороди у меншому розмірі ніж встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, тобто лише 30 тисяч на місяць є нормативне регулювання такої виплати Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/3/29. Із цього приводу слід зазначити насамперед те, що Міністр оборони України станом на 23.06.2022 не мав повноважень унормовувати питання та порядок виплати винагороди, встановленої Постановою № 168. Саме по собі Окреме доручення у розумінні законодавства не е регуляторним нормативно-правовим актом.

Однак, відповідач оминає питання правових підстав та умов виплати особовому складу військової частини збільшеного розміру винагороди до 100 тисяч на місяць з урахуванням того, що сам же відповідач у наказі від 27.06.2022 № 82 зазначає, що згідно розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 1/1505т/сд від 23.06.2022 позивач прибув у район ведення бойових дій для виконання бойових завдань.

Відповідач жодним чином не спростовує інформацію відображену у довідці від 11.11.2022 №7522 про те, що позивач у період із 27.06.2022 по 20.10.2022 приймав участь у забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на підставі чисельних бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_1 , які перелічені у згаданій довідці.

У пункті 12 відзиву відповідач покликаючись на Окреме доручення зазначає, що документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у період здійснення зазначених заходів є, зокрема бойовий наказ (бойове розпорядження).

Як видно із довідки від 11.11.2022 № 7522 командиром військової частини НОМЕР_1 як підставу засвідчення юридичного факту безпосередньої участі позивача у забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у період здійснення зазначених заходів видавались бойові розпорядження від 30.06.2022 № 28дск, від 11.07.2022 №253дск, від 28.07.2022 № 566дск, від 15.08.2022 № 311дск, від 29.08.2022 №1167дск, від 15.09.202 № 1502дск, від 29.09.2022 № 1777дск, від 14.10.2022 № 2055дск і вказана довідка станом на дату її видачі є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Представник позивача зазначає, що довідка від 11.11.2022 № 7522 видана військовою частиною НОМЕР_1 за формою та змістом відповідає формі затвердженій додатком № 1 до Окремого доручення Міністра оборони України № 912/329 від 23.06.2022 і командир військової частини НОМЕР_1 ненаділений повноваженнями визнавати довідки видані на виконання розпорядчого документа Міністерства оборони України, згідно якого сам же діяв командир частини до грудня 2022 року таким, що видані нібито безпідставно і стали недійсними. Також, звертає увагу, що довідка від 11.11.2022 № 7522 видана військовою частиною НОМЕР_1 за формою та змістом також відповідає формі затвердженій додатком № 6 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, як у чинній редакції, так і у редакції до змін внесених постановою Уряду віл 21.10.2022 № 1193.

Крім того вказує на те, що юридично значимим фактом незастосовності Окремого доручення Міністра оборони України при вирішенні спору є відсутність його державної реєстрації.

У письмових запереченнях представником відповідача зазначено, що наразі у підвищеному розмірі оплачується не сам час перебування військовослужбовців у відповідних районах, а період виконання бойових (спеціальних) завдань на відповідній території, що підтверджується бойовими розпорядженнями (бойовими наказами), записами в бойових документах про їх виконання, рапортом командира підрозділу. Як зазначалось у відзиві, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 від 28.02.2022, Міністр оборони України видав окреме доручення від 23.06.2022 №912/3/29 (застосовувалося до січня 2023 включно), що узгоджується з пунктом 2-1 Постанови, який застосовується з 24.02.2022. Згідно з пунктом 1 Окремого доручення під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем, - серед іншого, бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями. Згідно з пунктом 6 Окремого доручення встановлено вимогу видавати накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів. Згадані у цьому пункті рапорти командирів підрозділів є одними з тих документів, які вказані як документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях. Отже, для цілей нарахування додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень первинним документом, на підставі якого виготовляється та видається наказ про виплату додаткової винагороди особовому складу, є рапорт командира підрозділу, який одночасно є рапортом про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Представник відповідача наголошує, що військова частина в питанні виплати додаткової винагороди позивачу керувалась виключно нормами Постанови №168 від 28.02.2022, положеннями Окремого доручення та відомостями з рапортів щодо участі/неучасті позивача у спірний період в бойових діях або забезпеченні заходів. Якщо позивач не брав участі ні в бойових діях, ні в забезпеченні заходів, тоді відповідна інформація відсутня у необхідних документах, які визначені як документальне підтвердження такої участі. Отже, відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень, але при цьому позивачу виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень, гарантована Постановою No168 від 28.02.2022 військовослужбовцю в період дії воєнного стану.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 25.05.2022 по 20.10.2022.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.05.2022 №44 підполковника ОСОБА_1 , призваного по мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», який прибув із Першого відділу Бучанського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, з 25.05.2022 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення, та призначено на посаду помічника начальника відділення зв`язку штаб.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.10.2022 №197 підполковника ОСОБА_1 , помічника начальника зв`язку відділення зв`язку штабу, звільненого наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 12.10.2022 №921 у запас відповідно до підпункту «г» (у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 20.10.2022, виключено із списків особового складу частини, усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Бучанського РТЦК та СП Київської області.

В матеріалах справи міститься довідка Військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2022 № 7522, яка видана підполковнику ОСОБА_1 , який проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , на посаді помічника начальника зв`язку відділення зв`язку штабу в тому, що він приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії): з 27 червня 2022 року по 20 жовтня 2022 року.

Підстава: розпорядження командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 1/1505т/сд від 23.06.2022 року, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2022 №28дск, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2022 №253дск, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 28.07.2022 №566дск, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 15.08.2022 №911дск, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2022 № 1167дск, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2022 №1502дск, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 29.09.2022 №1777дск, бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 14.10.2022 № 2055дск.

Ця довідка в підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Відповідно до роздавальної відомості №8 та №10 на виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 позивачу нарахована додаткова винагорода у розмірі: за червень 2022 року - 30000,00 грн; за липень 2022 року - 30000,00 грн; за серпень 2022 року - 30000,00 грн; за вересень 2022 року - 30000,00 грн; за жовтень 2022 року - 30000,00 /31*20=19354,84 грн.

Позивач зазначає, що за період з 27.06.2022 по 20.10.2022 йому не виплачувалася додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн, встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно частини 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», відповідно до пункту 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

В подальшому до постанови КМУ №168 від 28.02.22 вносились зміни, проте у період спірних правовідносин по відношенню до військовослужбовців ЗСУ такі зміни не мали впливу на порядок та розміри виплати додаткової винагороди.

Отже, відповідно до пункту 1 Постанови №168 підставою для виплати військовослужбовцям ЗСУ додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень є те, що військовослужбовці:

1) беруть безпосередню участь у бойових діях;

2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, на момент виникнення спірних правовідносин, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 абзацом 3 пункту 3 якого встановлювалось, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

1. бойовий наказ (бойове розпорядження);

2. журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3. рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, Міністром оборони України видано окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022 (далі - окреме доручення), яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

Відповідно до пункту 1 окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 (далі - окреме доручення №912/з/29, яке почало діяти з 01.06.2022) застосовувався такий порядок та умови виплати додаткової винагороди:

"1. Під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях... слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;".

Пунктом 3 окремого доручення №912/з/29 встановлено, що документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій;

рапорт командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних завдань) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Абзац 1-3 пункту 4 окремого доручення №912/з/29 доручено керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною у додатку №2 до цього доручення.

У підставах надання довідок про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях є: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій та рапорт командира підрозділу.

Згідно до п.5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

В наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

З огляду на викладене, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.

Суду не надано доказів щодо забезпечення здійснення заходів з національної безпеки i оборони, відсічі i стримування збройної aгpecii, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, визначених Пунктом 1 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29.

Щодо наданої позивачем довідки від 11.11.2022 № 7522, суд зазначає, що така довідка не є довідкою про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах, яка складається з метою визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, оскільки не відповідає зразку, встановленому додатками до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29. Зазначена довідка видана з метою встановлення особі статусу учасника бойових, про зроблено відповідний запис у довідці.

Також суд зазначає, що довідка № 7522 складена 11.11.2022, тобто після прийняття Окремого доручення №912/з/29 від 23.06.2022.

Крім того, суд зазначає, що сторонами не надано документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, визначених абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 (бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань).

В свою чергу, як вказує представник відповідача, та вбачається з матеріалів справи безпосереднім командиром позивача не подавався рапорт щодо участі позивача у бойових діях або заходах за спірний період, не вносились записи в журнал обліку бойових дій, бойового донесення, тощо, та, як наслідок не видавався наказ командиром військової частини про виплату додаткової винагороди.

Таким чином, оскільки наказ про виплату додаткових винагород стосовно позивача не видавався у відповідача не було підстави для здійснення таких виплат.

Суд звертає увагу, що як було зазначено вище, підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди є відповідний наказ командира військової частини. Суд не може перебирати на себе функції органу, що здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення.

Окрім того, позивач не був позбавлений права на додаткову винагороду встановлену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період з 27.06.2022 по 20.10.2022, та отримував її у розмірі 30 000,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів не встановлені обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів. Відтак відсутня обов`язкова умова виникнення права на спірні виплати, що виключає задоволення позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи висновки про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, в силу приписів Закону України «Про судовий збір», питання про розподіл судового збору не вирішувалось.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова