Справа № 500/3286/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3286/23

11 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому з урахуванням нової редакції позовної заяви, поданої на усунення недоліків позову (а.с.23-25), просить:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не врахування до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: 2 роки - період проходження військової служби; 2 роки 5 місяців 3 дні - половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі; 3 роки 28 днів - стаж роботи на посаді стажера на вакантну посаду слідчого прокуратури та слідчого прокуратури Жидачівського району Львівської області; 1 рік 5 місяців 10 днів - стаж роботи на посаді ведучого консультанта Управління юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації, неправомірними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: 2 роки - період проходження військової служби; 2 роки 5 місяців 3 дні - половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі; 3 роки 28 днів - стаж роботи на посаді стажера на вакантну посаду слідчого прокуратури та слідчого прокуратури Жидачівського району Львівської області; 1 рік 5 місяців 10 днів - стаж роботи на посаді ведучого консультанта Управління юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із суддівським стажем 38 років 1 місяць 27 днів, з 02.05.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Вищої ради правосуддя від 25.04.2023 позивача звільнено з посади судді Бережанського районного суду Тернопільської області у зв`язку з поданням заяви про відставку, а 23.05.2023 він подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області заяву про перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідачем враховано лише стаж роботи безпосередньо на посаді судді, який становить 29 років 2 місяці 16 днів, та протиправно не зараховано окремі періоди страхового стажу, які мали б зараховуватися до стажу роботи на посаді судді, а саме: період проходження військової служби - 2 роки; половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 5 місяців 3 дні; стаж роботи на посаді стажера на вакантну посаду слідчого прокуратури та слідчого прокуратури Жидачівського району Львівської області - 3 роки 28 днів; стаж роботи на посаді ведучого консультанта Управління юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації - 1 рік 5 місяців 10 днів.

На думку позивача, такі дії територіального органу Пенсійного фонду України суперечить вимогам законодавства щодо порядку визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до норм, які діяли на день призначення особи суддею. Відповідачем не враховані положення частини першої статті 7, частини четвертої статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ), чинні на час обрання ОСОБА_1 на посаду судді, абзац другий статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 № 584/1995 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», положення пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», а також судову практика Верховного Суду в цій категорії справ.

Позивач вказує на протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській щодо незарахування до його стажу роботи на посаді судді вказаних періодів, що відповідно впливає на розмір довічного грошового утримання. Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідачем 06.07.2023 у строк, встановлений судом, подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що суддівський стаж ОСОБА_1 становить 29 років 2 місяці 16 днів. Стаж роботи на посаді судді позивача визначався відповідно до статті 137 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ (далі - Закон № 1402-VIII). Відповідно до вимог вказаної норми відсутні підстави для зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання у вищому навчальному закладі, роботи на посаді стажера на вакантну посаду слідчого прокуратури та слідчого прокуратури Жидачівського району Львівської області та періоду роботи в Управлінні юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації.

На переконання відповідача, відсоток для розрахунку щомісячного довічного грошового утримання визначений вірно та відповідно до наявного стажу роботу на посаді судді, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.31-33).

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позовній заяві та відзиві на позов, суд встановив такі обставини.

Рішенням Тернопільської обласної ради народних депутатів від 11.02.1994 ОСОБА_1 обраний суддею Тернопільського міського суду. Указом Президента України від 15.03.2004 № 328/2004 Тернопільський міський суд ліквідовано, утворено Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. Постановою Верховної Ради України від 17.06.2004 № 1812-IV ОСОБА_1 обраний суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області безстроково. Указом Президента України від 30.09.2009 № 786/2009 переведений на посаду судді Бережанського районного суду Тернопільської області.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 25.04.2023 №404/0/15-20 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Бережанського районного суду Тернопільської області у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.15-17).

Зі змісту цього рішення вбачається, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді станом на дату ухвалення Вищою радою правосуддя рішення становить 29 років 2 місяці 14 днів.

Також згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 25.04.2023 з посиланням на частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018), абзац четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, частину першу статті 7, частину четверту статті 43 Закону № 2862-ХІІ, абзац другий статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 № 584/1995 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», до стажу позивача, що дає право для звільнення у відставку, зараховано крім стажу роботи на посаді судді (29 років 2 місяці 14 днів) такі періоди:

стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у галузі права, необхідний для призначення на посаду судді - 2 роки;

період проходження військової служби - 2 роки;

половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 5 місяців 3 дні;

стаж роботи на посаді слідчого прокуратури - 1 рік 10 місяців 10 днів.

Відтак загальний стаж роботи судді Бережанського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 (станом на дату ухвалення Вищою радою правосуддя рішення), що дає йому право на відставку, становить 37 років 5 місяців 27 днів.

02.05.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та подав ряд документів, перелік яких наведений у розписці-повідомленні (а.с.63-64).

З 02.05.2023 ОСОБА_1 виплачується щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 68% суддівської винагороди працюючого судді, виходячи з розрахунку зарахованого стажу судді 29 років 2 місяці 16 днів (а.с.70).

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 вбачається, що територіальним органом Пенсійного фонду України до його страхового стажу включено такі періоди:

з 01.09.1978 по 27.12.1980 навчання

з 02.02.1981 по 17.10.1981 робота в Жидачівському райвідділі культури,

з 12.11.1981 по 12.11.1983 військова служба,

з 13.12.1983 по 20.08.1984 робота в Жидачівському целюлозно-картонному заводі,

з 24.08.1984 по 29.05.1989 навчання у вищому навчальному закладі,

з 31.07.1989 по 17.10.1990 стажування на вакантну посаду слідчого прокуратури,

з 18.10.1990 по 28.08.1992 робота слідчим прокуратури Жидачівського району,

з 01.09.1992 по 10.02.1994 робота ведучим консультантом управління юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації,

з 11.02.1994 по 27.04.2023 перебування на посаді судді,

а всього 43 роки 10 місяців 27 днів (а.с.6, 69).

До спеціального стажу, що дає право на щомісячне грошове утримання судді, включено лише період перебування на посаді судді, що складає 29 років 2 місяці 16 днів (а.с.7, 40).

Позивач вважає, що при розрахунку стажу роботи на посаді судді для обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді, Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно не враховано до стажу роботи на посаді судді період проходження строкової військової служби, половину строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі, стаж роботи на посаді стажиста на вакантну посаду слідчого прокуратури та слідчого прокуратури Жидачівського району Львівської області та стаж роботи на посаді ведучого консультанта Управління юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

У статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII).

Відповідно до пункту 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону №1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною першою статті 116 Закону №1402-VIIІ передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Статтею 137 Закону №1402-VIIІ передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом 4 пункту 24 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Так, до набрання чинності Законом «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також відповідно до абзацу другого статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», в редакції чинній на момент призначення позивача на посаду судді, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

На час набрання чинності Законом № 2453-VI (30.10.2010) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Згідно з пунктом 3-1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, суд зазначає, що вказаними вище положеннями в сукупності було чітко передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, календарний період проходження строкової військової служби, час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, а також час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях.

Вказані висновки узгоджуються із позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06.07.2016 №П/800/426/14 та постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 127/20301/17, від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 20.03.2018 у справі № 520/5814/17, від 22.03.2018 року справа № 520/5412/17, від 22.05.2018 у справі № 490/1719/17, від 12.07.2019 у справі №404/5988/17 та від 31.10.2019 №766/17221/16-а, від 15.01.2020 у справі №683/600/17, від 29.04.2020 у справі №426/12415/16-а, 31.03.2021 у справі № 235/7316/16-а.

Судом встановлено, що відповідачем до стажу роботи позивача на посаді судді зараховано виключно періоди роботи суддею.

Разом з тим, ОСОБА_1 з 12.11.1981 по 12.11.1983 проходив строкову військову службу у Радянській Армії, що підтверджено записами його трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 02.02.1981 (а.с.7-8).

Також трудова книжка містить запис про навчання позивача з 24.08.1984 по 29.05.1989 за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті імені І.Франка на юридичному факультеті.

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше 29 років (тобто дотримується умова не менше 10 років), то до стажу роботи, який дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, враховується період проходження військової служби з 12.11.1981 по 12.11.1983, що складає 2 роки, та половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 25.04.2023 №404/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Бережанського районного суду Тернопільської області у зв`язку з поданням заяви про відставку» та розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, ОСОБА_1 , проведеного Бережанським районним судом Тернопільської області 01.05.2023 за №01-04/61/2023 (а.с.14), тривалість стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за період навчання з 24.08.1984 по 29.05.1989 становить 2 роки 5 місяців 3 дні, тобто половина строку навчання.

Що стосується зарахування періоду роботи позивача в органах прокуратури до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , дата заповнення 02.02.1981, він

з 31.07.1989 по 17.10.1990 був стажистом на вакантну посаду слідчого прокуратури Жидачівського району Львівської області;

з 18.10.1990 по 28.08.1992 працював слідчим прокуратури Жидачівського району Львівської області (а.с.7-9).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача не зараховано вказані вище періоди стажування та роботи слідчим до стажу роботи на посаді судді.

Як вказано вище, Закон №2862-ХІІ передбачав зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до роз`яснення поняття «прокурор», яке міститься в статті 56 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-XII (далі Закон № 1789-XII, в редакції, чинній на час роботи позивача в органах прокуратури) під поняттям «прокурор» слід розуміти: Генеральний прокурор України, перший заступник, заступники Генерального прокурора України, їх старші помічники та помічники, прокурори Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, спеціалізованих прокуратур (на правах обласних), їх перші заступники, заступники, міжрайонні прокурори, прокурори міст, районів, районів у містах та прирівняних до них спеціалізованих прокуратур, їх перші заступники і заступники, начальники головних управлінь, управлінь, відділів прокуратур, їх перші заступники, заступники, старші прокурори та прокурори прокуратур усіх рівнів, які діють у межах своєї компетенції.

Отже, в аспекті спірних правовідносин суд звертає увагу на те, за змістом статті 43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується час роботи саме на посадах прокурорів і слідчих. Роз`яснення поняття «прокурор» міститься у статті 56 Закону №1789-XII, що стосується поняття «слідчий», то його необхідно трактувати за аналогією, та застосовувати положення статті 43 Закону № 2862-ХІІ в цій частині, коли йдеться про вирішення питання про можливість зарахування періоду роботи в прокуратурі до стажу, який дає право на відставку судді.

За таких обставин посада «стажист слідчого» не охоплюється поняттям «слідчого», враховуючи аналогію за посадою прокурора, визначення якого міститься у статті 56 Закону №1789-XII, а тому підстав для зарахування періоду роботи на посаді стажиста слідчого до стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, немає, зараховується лише час роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 28.11.2019 у справах №607/5454/17 та №589/4735/16-а, від 20.11.2019 у справі №308/5911/17, від 13.05.2020 у справі № 242/1890/17, від 19.08.2021 у справі №369/2234/17.

Оскільки ОСОБА_1 з 31.07.1989 по 17.10.1990 працював стажистом на посаді слідчого прокуратури Жидачівського району Львівської області (1 рік 2 місяці 18 днів), то цей період не зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Проте до стажу для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу (який має 10 років стажу роботи безпосередньо на посаді судді) підлягає зарахуванню робота на посаді слідчого прокуратури з 18.10.1990 по 28.08.1992, що складає 1 рік 10 місяців 10 днів).

Ще один період, який є спірним, стосується роботи позивача в органах юстиції.

Так, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , дата заповнення 02.02.1981, він з 01.09.1992 прийнятий на посаду ведучого консультанта управління юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації, 11.02.1994 - звільнений з займаної посади у зв`язку з обранням суддею Тернопільського міського суду (а.с.7-9).

Вище судом зазначені положення абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону №2862-ХІІ (чинної на момент призначення позивача на посаду судді), які передбачають зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, час роботи на посадах в Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за умови, що вони безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів.

Відтак, на переконання суду, до стажу позивача, який дає їй право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, необхідно зарахувати період роботи позивача з 01.09.1992 по 11.02.1994 (що становить 1 рік 5 місяців 10 днів) в Управлінні юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації на посаді ведучого консультанта.

Аналогічна правова позиція щодо обрахування стажу роботи судді у відставці стосовно роботи в органах юстиції висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.05.2019 у справі №592/2569/17, від 27.01.2021 у справі № 591/2397/17.

Таким чином, судом встановлено, що період проходження ОСОБА_1 строкової військової служби з 12.11.1981 по 12.11.1983 (2 роки), половина строку навчання за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті імені І.Франка на юридичному факультеті з 24.08.1984 по 29.05.1989 (2 роки 5 місяців 3 дні), робота слідчим прокуратури Жидачівського району Львівської області з 18.10.1990 по 28.08.1992 (1 рік 10 місяць 10 днів) та робота на посаді ведучого консультанта управління юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації з 18.10.1990 по 28.08.1992 (1 рік 11 місяців 10 днів) повинні зараховуватися до стажу роботи позивача на посаді судді.

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача з 02.05.2023 безпідставно не зараховано вказані вище періоди до стажу роботи на посаді судді.

При визначенні періодів трудової діяльності, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді, відповідачем не враховано положення абзацу 4 пункту 24 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ, яким регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Позивач був призначений (обраний) на посаду до набрання чинності Законом № 1402-VIIІ, а тому норми Закону № 1402-VIIІ, щодо порядку обчислення стажу роботи на посаді судді до позивача застосовуватись не можуть.

Не зарахування певних періодів до стажу роботи на посаді судді позивача у випадку спірних правовідносин свідчить про протиправність дій органу Пенсійного фонду в частині невиконання покладених на нього обов`язків щодо правомірного та обґрунтованого визначення стажу роботи на посаді судді, який впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідач на вказану обставину уваги не звернув, а відтак, невірно визначив стаж роботи позивача на посаді судді, що призвело до невірного визначення позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується судді у відставці.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог частково та визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не врахування до стажу ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, таких періодів: період проходження військової служби 2 роки; половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі на денній формі - 2 роки 5 місяців 3 дні; роботу на посаді слідчого прокуратури Жидачівського району Львівської області 1 рік 10 місяців 10 днів; роботу на посаді ведучого консультанта Управління юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації - 1 рік 5 місяців 10 днів.

До задоволення частково підлягає і похідна позовна вимога про зарахування вказаних періодів до стажу ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на відставку й призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 02.05.2023, з урахуванням зарахованих за судовим рішенням періодів та з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні позовних вимог про зарахування до стажу позивача на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду стажування на посаді слідчого прокуратури Жидачівського району Львівської області слід відмовити.

Оскільки позов підлягає до задоволення частково, то відповідно до частини першої, третьої статті 139 КАС України, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сума судового збору у розмірі 536,80 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, сплачена відповідно до квитанції від 06.06.2023 (а.с.3).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не врахування до стажу ОСОБА_1 на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, таких періодів: період проходження військової служби 2 роки; половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі - 2 роки 5 місяців 3 дні; роботи на посаді слідчого прокуратури Жидачівського району Львівської області 1 рік 10 місяців 10 днів; роботи на посаді ведучого консультанта Управління юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації - 1 рік 5 місяців 10 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, такі періоди: період проходження військової служби з 12.11.1981 по 12.11.1983 2 роки; половину строку навчання з 24.08.1984 по 29.05.1989 за денною формою у Львівському ордена Леніна державному університеті імені І.Франка на юридичному факультеті - 2 роки 5 місяців 3 дні; роботу на посаді слідчого прокуратури Жидачівського району Львівської області з 18.10.1990 по 28.08.1992 1 рік 10 місяців 10 днів; роботу на посаді ведучого консультанта Управління юстиції Тернопільської обласної державної адміністрації з 01.09.1992 по 11.02.1994 - 1 рік 5 місяців 10 днів, та здійснити перерахунок й виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 02.05.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, Майдан Волі, 3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14035769).

Повний текст рішення складено та підписано 11 липня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.