Справа № 400/4709/22
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 р. № 400/4709/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Брагара В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про:

- визнання протиправними дії відповідача, щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби за останні 10 років служби в Збройних Силах України (за період з 19.01.2011 року по 24.11.2021 року) в сумі 76598,95 грн.;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за 21 рік 08 місяців 13 днів вислуги (включаючи проходження служби в період з 01.08.1990 року по 09.06.2001 року) з урахуванням нарахованих та виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що після звільнення з військової служби він має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (21 рік). Однак, йому виплачено грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% грошового забезпечення за період 10 останніх календарних років в сумі 76598,95 грн., без врахування періоду попередньої служби.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти вимог заявленого позову заперечував. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що одноразова грошова допомога при звільнені була нарахована та виплачена позивачу в повному обсязі, які зазначені в Наказі №343 від 24.11.2021 року. Просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.11.2022 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в період з 01.08.1990 року по 09.06.2001 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Наказом Заступника Міністра борони України - командувача Вiйськово-Повiтряних Сил №0126 вiд 23.04.2001 року був звiльнений з рядiв ЗСУ в запас, по закiнченню контракту та виключений зi спискiв особового складу вiйськової частини НОМЕР_2 09.06.2001 року.

Водночас, при звiльненнi з вiйськовоi служби 09.06.2001 року, позивач одноразову грошову допомогу не отримав.

В наказi командира в/ч НОМЕР_3 по стройовiй частинi вiд 07.06.2001 року №106 до звiльнення ОСОБА_1 , значиться наступне: "... Матерiальну допомогу та грошову допомогу на оздоровлення за 2001 piк отримав. Позбавити премiї 33,3% за травень-червень 2001 року повнiстю...".

Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні складала 10 років 10 місяців.

В період з 19.01.2011 року по 24.11.2021 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

24.11.2021 наказом командира військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 був виключений зі списків частини, у зв`язку із звільненням з вiйськової служби на пiдставi наказу Командувача Повiтряних Сил ЗС України вiд 03.11.2021 року №694 за пiдпунктом "к" п.2 ч. 5 ст. 26 Закону Украiни "Про вiйськовий обов`язок i вiйськову службу".

Вiдповiдно до абзацу 10 вищевказаного наказу №343 вiд 24.11.2021 року капiтану ОСОБА_1 необхiдно виплатити однорaзову грошову допомогу при звiльненнi 50 % вiд мiсячного грошового забезпечення за кожний повний календарний piк служби - l0 календарних poків, вiдповiдно до постанови КМУ №392 вiд 17.07.1992 року (зi змiнами) пункту 32.2 наказу Міністра оборони України №260 вiд 07.06.2018 року в cyмi 76598,95 грн.

Водночас, абзацом 3 вищевказаного наказу №260 вiд 24.11.2021 встановлено, що вислуга капiтана ОСОБА_1 у ЗС України станом на 24.11.2021 року складає: календарна 21 pік 08 мiсяцiв 13 днiв, стаж роботи 03 роки 11 мiсячiв 28 днiв, загальний страховий стаж - 25 poків 08 мiсяцiв 11 днiв.

При цьому, позивач вважає, що одноразова грошова допомога була нарахована та виплачена позивачу лише за останні 10 років військової служби на підставі контракту, а не за весь час служби.

Позивач письмово звернувся до відповідача із запитом щодо здійснення йому виплати одноразової грошової допомоги при звільнені з урахуванням календарної вислуги років - 21 рік 08 місяців 13 днів.

Проте, як вказав представник позивача в позові, відповіді від відповідача на своє звернення він так і не отримав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991р. (далі Закон-№2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок та умови нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби регулюється розділом ХХХІІ Порядку №260.

Відповідно до пункту 2 розділу ХХХІІ Порядку №260, у разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби виплачується в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги десять календарних років і більше.

Пунктом 7 Розлiлу ХХХII Порядку №260 у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Пунктом 8 Роздiлу XXXII Порядку №260 встановлено, що для визначення розмiру одноразової грошової допомоги в разi звiльнення з вiйськовоi служби строк календарної служби осiб офiцерського складу, осiб рядового, сержантського i старшинського складу, якi проходять вiйськову службу за контрактом, обчислюсться згiдно з пунктами l, 2 постанови Кабiнету Mіністрів України вiд 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги poків, призначення та виплати пенсiй i грошової допомоги особам офiцерського складу, прапорщикам, мiчманам, вiйськовослужбовцям надстрокової служби та вiйськовоi служби за контрактом, особам начальницького i рядового складу органiв внутрiшнiх справ та членам iхнiх сiмей".

Положення постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 (у редакції, чинній станом на день звільнення 09.06.2001) передбачали право особі начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з органів внутрішніх справ на отримання одноразової грошової допомоги, однак реалізація такого залежала від підстав звільнення.

Зокрема, п. 10 вказаної постанови було передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх справ за вислугою строку служби, за віком, за станом здоров`я, у зв`язку із скороченням штатів або з проведенням організаційних заходів у разі неможливості використання на службі (в органах) виплачується грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, звільненим з військової служби або з органів внутрішніх справ через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, виплачується грошова допомога у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Отже, станом на час звільнення позивача 09.06.2001 право на отримання одноразової грошової допомоги у разі звільнення за закінченням строку контракту нормами постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 не передбачено.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні 50% від місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за період з 01.08.1990 по 09.06.2001 рік.

Отже, оскільки позивачу правомірно виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за останні 10 років служби в Збройних Силах України (за період з 19.01.2011 року по 24.11.2021 року) в сумі 76598,95 грн., позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) - відмовити.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В. С. Брагар