Справа № 140/8602/22
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/8602/22 пров. № А/857/8435/23

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року (рішення ухвалене у м. Луцьку судом у складі головуючого судді Димарчук Т.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 у розмірі 30000,00 грн щомісячно, за 18 днів квітня 2022 року, серпень 2022 року та 20 днів вересня 2022 року; зобов`язання здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 у розмірі 30000,00 грн щомісячно, за 18 днів квітня 2022 року, серпень 2022 року та 20 днів вересня 2022 року, визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації за 13 днів невикористаної щорічної відпустки за 2022 рік без урахування у складі місячного грошового забезпечення додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022; зобов`язання здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за 27 днів невикористаної щорічної відпустки за 2022 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що він з 13.04.2022 по 21.09.2022 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) від 21.09.2022 №779-ОС ОСОБА_1 звільнений у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. А наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) №780-ОС від 21.09.2022 позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення. З червня 2022 року виплачувалась додаткова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 (далі - постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022) у розмірі 30000,00 грн щомісячно. Однак, як вбачається з особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 , за 18 днів квітня 2022 року, серпень 2022 року та 20 днів вересня 2022 року додаткова винагорода, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 позивачу не нараховувалась та не виплачувалась. Відповідно до наказу №780-ОС від 21.09.2022 ОСОБА_1 належала до виплати компенсація за 13 невикористаних календарних днів щорічної основної відпустки за 2022 рік. Однак, при нарахуванні та виплаті компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки відповідач невірно визначив кількість днів за які підлягає компенсація за невикористану відпустку (що на думку позивача складає 27 календарних днів), та протиправно не включив до складу місячного грошового забезпечення, як розрахункової величини для визначення розміру вказаної виплати додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, що призвело до зменшення розміру виплат. Просив позов задоволити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_1 . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 13.04.2022 по 21.09.2022 проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному Волинському загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ).

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 13.04.2022 №285-ОС ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу загону, на всі види забезпечення з 13.04.2022.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 21.09.2022 №779-ОС позивача звільнено з військової служби за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (а.с.15), а наказом від 21.09.2022 №780-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 21.09.2022 (а.с.16).

Відповідно до наказу від 21.09.2022 №780-ОС слідує, що ОСОБА_1 при звільненні належить виплатити, зокрема, компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік за 13 календарних днів.

Згідно особистої картки грошового забезпечення та заробітної плати ОСОБА_1 у вересні 2022 року позивачу виплачено компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки у розмірі 6686,73 грн без урахування у складі місячного грошового забезпечення додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, що не заперечується відповідачем.

Згідно особистої картки грошового забезпечення та заробітної плати з квітня по вересень 2022 року та з наказів начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України «Про виплату додаткової винагороди» позивачу за травень, червень, липень 2022 року та за 21 вересня 2022 року (один день) була нарахована та виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168. Натомість, за 18 днів квітня 2022 року, серпень 2022 року та 20 днів вересня 2022 року вказана виплата позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за 18 днів квітня 2022 року, серпень 2022 року та 20 днів вересня 2022 року та щодо не включення до складу місячного грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Статтею 16 Закону України Про Державну прикордонну службу України від 03.04.2003 №661-IV (далі - Закон №661-IV) передбачено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Згідно частин третьої, четвертої статті 25 Закону №661-IV військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, цього Закону, інших актів законодавства. Соціальний захист працівників Державної прикордонної служби України забезпечується на загальних підставах відповідно до законодавства про працю, якщо інше не передбачено трудовим договором.

Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-XII (далі - Закон №2011-XII ) до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 704 виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно пункту 1 розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306 (далі - Інструкція № 558), ця Інструкція визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби).

Пунктом 2 розділу І Інструкції № 558 визначено, що у цій Інструкції термін грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із:

посадового окладу;

окладу за військовим званням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії);

одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із:

основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням);

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Пунктом 3 розділу І Інструкції №558 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Пунктом 1 статті 10-1 Закону № 2011-XII визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно пунктами 1, 5 глави 7 розділу IV Інструкції №558 встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір допомоги визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім одноразових додаткових видів та винагород), які військовослужбовець отримує за займаною ним штатною посадою на день видання наказу про надання цієї допомоги.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Відповідно до пункту 6 глави 8 розділу V Інструкції №558 у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.

Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Позивачу відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №780-ОС від 21.09.2022 було нараховано та виплачено компенсацію за 13 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки, розрахунок яких здійснено відповідачем з грошового забезпечення без урахування у його складі щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Позивач зазначає, що при нарахуванні та виплаті компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки (13 днів) відповідач невірно визначив їх кількість, що на думку позивача складає 27 календарних днів.

Однак суд не погоджується з твердженням позивача щодо невірного обрахунку кількості днів невикористаної щорічної основної відпустки та зазначає, що грошова компенсація за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 рік позивачу була розрахована відповідачем з розрахунку 1/12 частини тривалості щорічної основної відпустки за кожний повний місяць служби, оскільки позивач належить до категорії військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Апеляційним судом встановлено, що позивач був зарахований до списків особового складу військової частини 13.04.2022 та виключений із списків особовою складу 21.09.2022. Відтак, грошова компенсація за невикористану щорічну основну відпустку розрахована з розрахунку 1/12 частини тривалості щорічної основної відпустки за 4 повних місяці служби (травень, червень, липень, серпень), 40/12 - 3.33 * 4 місяці = 13 днів.

Відтак, відповідачем вірно визначено кількість днів за яку позивачу підлягає компенсація за невикористану щорічну основну відпустку, що складає 13 календарних днів.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно пункту 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, пункту 2 Постанови № 704, до складу грошового забезпечення входять щомісячні додаткові види грошового забезпечення, зокрема, винагороди, які мають постійний характер.

При вирішенні питання щодо того, чи є передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень винагородою, яка має постійний характер та підлягає включенню до складу місячного грошового забезпечення для визначення розміру компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, суд виходить з того, що вказана додаткова винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану, тобто має тимчасовий характер, а її розмір не є сталим та визначається наказами командирів (начальників) в сумі до 30000 гривень.

Таким чином, оскільки до складу грошового забезпечення, з якого нараховується компенсація за невикористану щорічну основну відпустку, включається винагорода, яка має постійний характер, а додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень має тимчасовий характер (виплачується лише у період дії воєнного стану), тому відсутні правові підстави для включення до складу грошового забезпечення, з якого повинна бути обрахована компенсації за невикористану щорічну основну відпустку, додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Апеляційний суд не бере до уваги покликання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 825/997/17, оскільки у вказаній справі викладена правова позиція щодо нарахування та виплати грошової допомоги при звільненні, передбаченої статтею 15 Закону № 2011-XII, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, що була передбачена постановою Кабінету Міністрів України Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій від 22.09.2010 № 889 (далі - Постанова № 889). На думку суду, висновки, викладені у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 825/997/17, не можуть бути застосовані при вирішенні даної справи з огляду на те, що Постановою № 889 була установлена щомісячна додаткова грошова винагорода (військовослужбовцям Державної прикордонної служби у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення), яка відповідала ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер, тоді як постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 запроваджена додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень, яка носить тимчасовий характер (виплачується лише у період дії воєнного стану). При цьому, на даний час жодним нормативно-правовим актом не передбачено включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується компенсація за невикористану щорічну основну відпустку, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Відтак, відповідач не враховуючи додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 при нарахуванні та виплаті позивачу компенсації за 13 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку із чим в задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог про зобов`язати здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну відпустку за 2022 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 належить відмовити.

Надаючи оцінку діям відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі 30000,00 грн щомісячно за 18 днів квітня 2022 року, серпень 2022 року та 20 днів вересня 2022 року суд зазначає таке.

Згідно картки грошового забезпечення та заробітної плати з квітня по вересень 2022 року, та з наказів начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України «Про виплату додаткової винагороди» вбачається, що позивачу за травень, червень, липень 2022 року та за 21 вересня 2022 року (один день) була встановлена, нарахована та виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Натомість, за 18 днів квітня 2022 року, серпень 2022 року та 20 днів вересня 2022 року вказана виплата позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Згідно підпункту 8 пункту 9 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №164-АГ від 31.03.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» військовослужбовцям, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння (за фактом якого складено відповідні документи адміністративного правопорушення) за місяць у якому здійснено таке правопорушення, не здійснюється нарахування та виплата додаткової винагороди.

За 18 днів квітня 2022 року ОСОБА_1 не здійснювалося нарахування та виплата додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у зв`язку із вчиненням позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-20 КУпАП, що підтверджується долученим витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 07.05.2022 №388-ОС з додатком №2 до наказу (список військовослужбовців НОМЕР_2 прикордонного загону яким не нараховується додаткова винагорода за квітень 2022 року) серед яких значиться ОСОБА_1 (а.с.48-49). Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується, постановою Ратнівського районного суду Волинської області від 12.05.2022 у справі №166/286/22, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 25.04.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172-20 КУпАП та застосовано штраф у розмірі 3655,00 грн (а.с.51-52).

Частинами першою, третьою статті 172-20 КУпАП врегульовано, що розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння -

тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб.

Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, -

тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятнадцяти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Позивач до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 був зарахований 13.04.2022, тобто з 1 по 13 квітня 2022 року не мав права на отримання додаткової грошової винагороди.

Згідно підпункту 4 пункту 7 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №392/0/81-22-АГ від 30.07.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» військовослужбовцям, які перебувають у відпустці або на лікуванні в закладах охорони здоров`я, за весь період перебування у відпустці чи на лікуванні не здійснюється нарахування та виплата додаткової винагороди.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України №418-ВВ від 22.09.2022 позивач з 03.08.2022 по 19.09.2022 перебував на лікуванні у Головному військово-медичному клінічному центрі Державної прикордонної служби України м. Київ. А тому, у зв`язку із його перебуванням на лікарняному, позивачу за серпень 2022 року та з 01 по 20 вересня 2022 року правомірно не здійснювалося нарахування та виплата додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що у спірні періоди 18 днів квітня 2022 року, серпень 2022 року та 20 днів вересня 2022 року у відповідача були відсутні правові підстави для нарахування позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для відмови у задоволені адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року у справі №140/8602/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська