Справа № 120/10185/23
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

12 липня 2023 р. Справа № 120/10185/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Згідно із прохальної частини заяви ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом:

- зупинення дії постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 № 15 «Про визнання ОСОБА_2 обраним депутатом Тростянецької селищної ради в єдиному багатомандатному окрузі від Вінницької обласної організації політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року», - до набрання законної сили рішенням у справі;

- заборонити Тростянецькій селищній територіальній виборчій комісії Гайсинського району Вінницької області та/або її уповноваженим особам здійснювати дії щодо оголошення постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 № 15 «Про визнання ОСОБА_2 обраним депутатом Тростянецької селищної ради в єдиному багатомандатному окрузі від Вінницької обласної організації політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року» на пленарному засіданні Тростянецької селищної ради та вручення новообраному депутату посвідчення Тростянецької селищної ради, - до набрання законної сили рішенням у справі;

- зупинити дію постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 № 10 «Щодо постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області «Про розгляд витягу з протоколу № 1/2023 позачергового з`їзду Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» про відкликання депутата Тростянецької селищної районної ради Гайсинського району Вінницької області VIII скликання ОСОБА_1 за народною ініціативою» від 06 травня 2023 року № 5», - до набрання законної сили рішенням у справі.

Заява обґрунтована тим, відповідно до протоколу конференції Вінницької обласної організації політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» від 01.04.2023 прийнято рішення про внесення пропозиції про відкликання депутата Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області VIII скликання ОСОБА_1 за народною ініціативною.

24.04.2023 на позачерговому з`їзді Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» прийнято рішення оформлене витягом з протоколу №1/2023 про відкликання депутата Тростянецької селищної ради ОСОБА_1 , за народною ініціативою.

06.05.2023 Тростянецькою селищною територіальною виборчою комісією (далі - Тростянецька ТВК) прийняла постанову №5, якою постановлено припинити ініціативу щодо відкликання депутата ОСОБА_1 за народною ініціативою в зв`язку з допущенням порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

24.06.2023 Тростянецькою ТВК прийнято постанову № 10, якою визнано постанову Тростянецькою ТВК "Про розгляд витягу з протоколу №1/2023 позачергового з`їзду Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» про відкликання депутата Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області VIII скликання ОСОБА_1 за народною ініціативою від 06.05.2023 № 5 такою, що не відповідає ч. 2 ст. 39, ч. 9 ст. 41 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».

Окрім того, 24.06.2023 Тростянецькою ТВК прийнято постанову №16, якою визнано обраним депутатом Тростянецької селищної районної ради наступного за черговістю кандидата в депутати ОСОБА_2 .

Заявник вважає вищевказані постанови Тростянецької ТВК протиправними та такими, що підлягають скасуванню та вказує про намір звернутись до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом з наступним предметом:

- про визнання протиправною та скасування постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 №10 «Щодо постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області «Про розгляд витягу з протоколу № 1/2023 позачергового з`їзду Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» про відкликання депутата Тростянецької селищної районної ради Гайсинського району Вінницької області VIII скликання ОСОБА_1 за народною ініціативою» від 06 травня 2023 року № 7».

- про визнання протиправною та скасування постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 №15 «Про визнання ОСОБА_3 обраним депутатом Тростянецької селищної ради в єдиному багатомандатному окрузі від Вінницької обласної організації політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року».

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що невжиття таких заходів шляхом зупинення дії індивідуальних актів, які оформлені у вигляді вищезгаданих постанов та заборони їх оголошення на сесії Тростянецької селищної районної ради унеможливить виконання рішення суду в майбутньому, ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він буде звертатися до суду, адже згідно висновків Верховного Суду наведених у постанові від 21.03.2023 по справі №260/3329/22 останній не зможе поновити свої повноваження депутата Тростянецької селищної районної ради навіть у разі скасування судом спірних постанов.

Чинне законодавство не передбачає відновлення за особою статусу депутата у випадку, якщо рішення вищого керівного органу політичної партії про відкликання депутата буде визнано протиправним та скасовано судом, як і не передбачає підстав для подальшої втрати статусу іншим депутатом, наступним за черговістю кандидатом у депутати від місцевої організації політичної партії, який буде визнаний обраним депутатом. Зазначені правовідносини не є трудовими і не є відносинами з приводу проходження публічної служби, у яких передбачений механізм відновлення порушених прав працівника (службовця) у разі незаконного звільнення.

При цьому, заявник наголошує, що обрані ним заходи забезпечення позову відповідають предмету спору, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Приписами пунктів 2, 3 ст. 154 КАС України визначено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд не вважає за необхідне повідомлення учасників справи, та виклик особи, яка подала заяву про забезпечення позову, а також вказує на відсутність необхідності для призначення її до розгляду у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін. Отже, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з урахування наступного.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150-158 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання постанови адміністративного суду і спрямовані на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При розгляді та вирішенні такого клопотання суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; ймовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб в тому числі й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Отже у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5 частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В даному ж випадку, обґрунтовуючи необхідність забезпечення даного адміністративного позову, заявник вказав на наявність очевидних ознак протиправності прийнятих Тростянецькою селищною ТВК постанов від 24.06.2023 №10 та від 24.06.2023 №15. Зокрема, вказав, що чинним законодавством не передбачено правового механізму щодо скасування ТВК власного рішення про припинення ініціативи. Також наголосив на тому, що Закон України «Про статус депутатів місцевих рад» містить імперативні вимоги щодо припинення ініціативи щодо відкликання депутата у випадку порушення конференцією партії вимог ст. 38-30 вказаного Закону; при відкликанні ОСОБА_1 конференцією було допущено порушення, що унеможливлює його відкликання.

Разом з цим, варто зазначити, що саме лише твердження заявника про намір у майбутньому звернення до суду приводу оскарження прийнятих Тростянецькою селищною ТВК постанов не може свідчити про їх очевидну протиправність.

З огляду на викладене, суд критично оцінює викладені у заяві про забезпечення позову посилання щодо очевидної протиправності прийнятих Тростянецькою селищною ТВК постанов від 24.06.2023 №10 та від 24.06.2023 №15, оскільки оцінку спірним рішенням буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Щодо аргументів заявника про те, що для відновлення його прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат або взагалі буде неможливим, у разі незастосування заходів забезпечення позову, оскільки, то суд зазначає наступне.

Порядок відкликання депутатів місцевих рад і заміщення депутатів місцевих рад регулюється Законом №93-IV та Виборчим кодексом України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону №93-IV повноваження депутата місцевої ради припиняються достроково за наявності перелічених підстав, засвідчених офіційними документами, без прийняття рішення відповідної ради у разі його відкликання за народною ініціативою у встановленому цим Законом порядку.

Відповідно до норм частини дев`ятої статті 38 Закону №93-IV рішення про внесення пропозиції щодо відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою місцевою організацією політичної партії, від якої його обрано депутатом, приймається на зборах (конференції) цієї організації, які проводяться у порядку, передбаченому статутом політичної партії. Таке рішення приймається не менше ніж двома третинами голосів присутніх учасників (делегатів) зборів (конференції) (абзац перший).

Згідно з частиною сьомою статті 41 Закону №93-IV вищий керівний орган політичної партії розглядає звернення територіальної виборчої комісії щодо відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою чи протокол зборів (конференції) місцевої організації політичної партії, на якому прийнято рішення про внесення пропозиції щодо відкликання депутата місцевої ради за народною ініціативою, та приймає рішення про відкликання такого депутата за народною ініціативою або про відмову в задоволенні цієї пропозиції.

За правилами частини дев`ятої статті 41 Закону №93-IV на підставі рішення вищого керівного органу політичної партії про відкликання депутата, обраного шляхом висування місцевою організацією політичної партії, за народною ініціативою, а у разі якщо депутат був обраний шляхом самовисування, - на підставі свого рішення, передбаченого частиною п`ятою цієї статті, відповідна територіальна виборча комісія зобов`язана у порядку, передбаченому Виборчим кодексом України, визнати обраним депутатом наступного за черговістю кандидата у депутати від місцевої організації політичної партії або призначити проміжні вибори депутата у відповідному багатомандатному виборчому окрузі.

Судом встановлено, що підставою для прийняття Тростянецькою селищною ТВК постанови від 24.06.2023 № 15 «Про визнання ОСОБА_2 обраним депутатом Тростянецької селищної ради в єдиному багатомандатному окрузі від Вінницької обласної організації політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року», дію якої просить зупинити заявник, прийнята на підставі рішення Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана», прийняте у вигляді протоколу №1/2023 від 24.04.2023.

Вказане Рішення №1/2023 від 24.04.2023 є рішенням вищого керівного органу політичної партії про відкликання депутата Тростянецької селищної ради ОСОБА_1 , обраного від Вінницької обласної організації політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» за народною ініціативою. Із прийняттям такого рішення повноваження ОСОБА_1 , як депутата Тростянецької селищної ради, припиняються.

В контексті наведеного, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову не вказує про незгоду з прийнятим керівним органом політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» рішенням, мотивів протиправності такого не наводить.

При цьому, в пункті 10 мотивувальної частини заяви про забезпечення позову заявник вказав про намір в майбутньому звернутись до суду з адміністративним позовом, з наступними позовними вимогами:

- про визнання протиправною та скасування постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 №10 «Щодо постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області «Про розгляд витягу з протоколу № 1/2023 позачергового з`їзду Політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» про відкликання депутата Тростянецької селищної районної ради Гайсинського району Вінницької області VIII скликання ОСОБА_1 за народною ініціативою» від 06 травня 2023 року № 7».

- про визнання протиправною та скасування постанови Тростянецької селищної територіальної виборчої комісії Гайсинського району Вінницької області від 24.06.2023 №15 «Про визнання ОСОБА_3 обраним депутатом Тростянецької селищної ради в єдиному багатомандатному окрузі від Вінницької обласної організації політичної партії «Українська стратегія Гройсмана» на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року».

З огляду на вищенаведене, суд вважає за потрібне зазначити, що прийняті Тростянецькою селищною ТВК рішення лише врегульовують процедуру передачі повноважень від депутата, який був відкликаний рішенням керівного органу політичної партії, наступному за черговістю кандидату в депутати.

Варто також звернути увагу на те, що в резолютивній частині постанови Тростянецької селищної ТВК від 24.06.2023 за №15 вирішується лише питання обрання депутатом Тростянецької селищної ради наступного за черговістю кандидата та жодним чином не вирішує питання припинення заявником його повноважень.

В свою чергу, постанова Тростянецької селищної ТВК від 24.06.2023 за №10 з прийняттям вищезгаданої постанови є такою, що реалізована, а тому наразі не може створити додаткових обставин, настання яких, як стверджує заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів ОСОБА_1 .

Із наведеного слідує, що зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки заявником не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів на даній стадії розгляду справи суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Чернюк Алла Юріївна