Справа № 160/8891/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2023 року Справа № 160/8891/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до паспорту маршруту № 20/2 (В) автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень, маршрутом, по якому рухався зупинений на перевірку автобус починався з 95 кварталу та кінцевою зупинкою якого був Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат. Маршрут даного автобуса також зазначено в акті перевірки. Спочатку планувався виїзд автобуса, який працює за паспортом автобусного маршруту № 20/2 (В) регулярних спеціальних перевезень (міського) і, в якому знаходився паспорт даного маршруту (відповідно до пояснень водія ОСОБА_2 ). Водій цього автобуса при зупинці транспортного засобу міг би пред`явити даний паспорт перевіряючій особі. Однак, цей автобус зламався під час руху по АДРЕСА_2 , де знаходяться автобуси ФОП ОСОБА_1 та звідки вони виходять, прямуючи на початкову точку (в даному випадку 95 квартал м. Кривого Рогу), звідки починається маршрут. Цей автобус належить перевізнику ОСОБА_1 для перевезень пасажирів, а саме робочих Інгулецького гірничо-збагачувального комбінату, у яких є пропуск на автобус. Інших осіб автобус за даним маршрутом не перевозить. Між перевізником ОСОБА_1 та ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» укладено договір надання послуг автобусних перевезень за встановленими маршрутами. Початком такого маршруту є 95 квартал. Однак, автобус, який прямував на початкову точку маршруту з АДРЕСА_2 , не доїхав до 95 кварталу через те, що зламався, а саме, проколов передню шину з правої сторони автобуса. У зв`язку з цим, вказаний автобус був змінений на інший автобус, а саме IKARUS, номерний знак НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , який виконує перевезення за іншим напрямком, в екстреному порядку, оскільки люди чекали на цей рейс. Автобус, на який був замінений зламаний автобус це зупинений перевіряючою особою IKARUS, номерний знак НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 . Він прямував на початкову зупинку (до 95 кварталу) не з вул. Конституційної, 15, а з Зарічного, де завершив інший рейс. Відповідно, і водій цього транспортного засобу був вже інший. При цьому, передати документи, а саме, паспорт маршруту 20/2 (В) автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень, водій транспортного засобу, який зламався, водію автобуса, який був викликаний на заміну, не мав можливості, оскільки їх рух не перетинався. Водій поїхав на початкову зупинку 95 квартал з Зарічного не через місто, а через об`їзну дорогу, оскільки необхідно було швидко забрати людей з 95 кварталу та інших зупинок та доставити їх на роботу. В зв?зку із цим, водієм автобуса IKARUS, номерний знак НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 ОСОБА_3 не надано перевіряючій особі паспорт маршруту 20/2 (В) (95 квартал ПАТ «Інгулецький ГЗК»), оскільки у водія був інший паспорт маршруту. Вказані обставини підтверджені поясненнями водії автобусів та механіком. В акті перевірки зазначено, що на момент перевірки були відсутні схема маршруту та розклад руху (які входять до складу паспорту маршруту), тобто відсутній паспорт маршруту з літерою «В», у зв`язку з чим, перевізник порушив ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме, перевізник не забезпечив водія відповідною документацією на перевезення пасажирів (відповідна документація зазначена в ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт»). Це не відповідає дійсності, оскільки перевізник ОСОБА_1 надав водіям кожного з вище зазначених транспортних засобів відповідні документи, а саме, паспорти їх маршрутів, виконав належні дії, які має вчинити перевізник, однак документи були відсутні у водія транспортного засобу через об?єктивні причини. При цьому, вина перевізника ФОП ОСОБА_1 в даному випадку відсутня, оскільки він у відповідності до ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» вчинив всі покладені на нього обов?язки, а саме, забезпечив водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів, паспортом маршруту, однак паспорт маршруту № 20/2 (В) регулярних спеціальних перевезень (міського) у водія був відсутній не з вини перевізника, який надав водіям відповідні документи, а у зв`язку із вище викладеними обставинами. При цьому, ФОП ОСОБА_4 взагалі спочатку не знав про цей випадок, оскільки не спілкувався щодо цього ні з водіями, ні з механіком. Жодних вказівок щодо цього епізоду їм не надавав. Викладі обставини, на переконання позивача, є об?єктивними підставами для визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.
Разом із позовною заявою позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 року відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.05.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
12.05.2023 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та зазначає про безпідставність доводів відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст. 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі направлення на рейдову перевірку № 014564 від 10.02.2023, посадовими особами Укртрансбезпеки 14.02.2023 року проводилась рейдова перевірка в м. Кривий Ріг.
Під час проведення рейду, був зупинений транспортний засіб автобус марки IKARUS державний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 .
За результатом перевірки, посадовими особам Держтрансбезпеки складено Акт № 352703 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.02.2023, яким встановлено: «Під час перевірки виявлено порушення ст. 34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезень вантажів, а саме, відсутність схеми маршруту, розклад руху, паспорт маршруту з літерою «В» та вимоги ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
В тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 3 ч. 1, за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме відсутня схема маршруту, розклад руху, паспорт маршруту з літерою «В»».
У акті перевірки містяться відмітка водія про те, що з актом ознайомлений та особистий підпис водія ОСОБА_3
09.03.2023 року Укртрансбезпека направила на офіційну електронну адресу ФОП ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи, в якому зазначено, що 15.03.2023 року з 10 год.00 хв. до 15 год 00хв. у приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 24, ІІ поверх відбудеться розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі акту № 352703 від 14.02.2023.
Позивач, не погодившись з вказаною постановою, звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001, відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами (далі - Закон № 2344-III).
Згідно зі ст. 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
На виконання вимог ст. 6 Закону № 2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Згідно з п. 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
За умовами п. 3 Порядку № 1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Відповідно до п. 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно із п. 12 - 14 Порядку №1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Умовами п. 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено п. 21 Порядку № 1567.
Відповідно до ст. 39 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Згідно зі ст. 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен:
виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;
забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;
забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;
організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;
забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;
забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;
забезпечувати безпеку дорожнього руху;
забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Аналіз наведених вище норм чинного законодавства дає підстави для висновку про те, що відповідно до ст. 39 Закону № 2344-III документами для здійснення регулярних пасажирських перевезень є: для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством Україн. При цьому, саме на автомобільного перевізника покладено обов?язок забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Отже, саме на ФОП ОСОБА_1 покладено обов?язок забезпечення водія автобуса необхідною документацією, в тому числі, схемою маршруту, розкладом руху, паспортом маршруту з літерою «В», які були відсутні під час проведення перевірки.
Схема маршруту та розклад руху автобуса, відносить до переліку документів, визначених ст. 39 Закону № 2344-ІІІ, як документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, отже, відповідачем здійснено рейдову перевірку у відповідності до п. 15 Постанови № 1567, а саме, перевірено наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Щодо твердження позивача про відсутність вини позивача в тому, що під час перевірки у водія були відсутні визначені ст. 39 Закону № 2344-ІІІ документи, а саме, схема маршруту, розклад руху, паспорт маршруту з літерою «В», зважаючи на те, що на початку робочого дня водіям були видані вказані документи, то суд зазначає наступне.
Огрунтовуючи вказані доводи, позивач у якості доказів надає пояснення водіїв та механіка.
Так, ОСОБА_2 надав пояснення від 20.04.2023 року, в яких зазначено, що він працює водієм у ФОП ОСОБА_1 , виконує перевезення пасажирів автомобільним, в тому числі, автобусним транспортом. 14.02.2023 року він виїхав з АДРЕСА_2 , звідки відправляються автобуси, які належать перевізнику ФОП ОСОБА_1 для здійснення маршруту до початкової зупинки його ( ОСОБА_2 ) маршруту, а саме 95 квартал. Водій мав здійснити перевезення пасажирів автобусним транспортом IKARUS, номерний знак НОМЕР_4 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 з 95 кварталу (перша зупинка) до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (маршрут автобуса) на підставі паспорту № 20/2 (В) автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень (міського). Цей паспорт, до якого входять: схема маршруту та розклад руху, при виїзді знаходились у нього в автобусі. Під час руху з АДРЕСА_2 (стоянка автобусів, які чекають виїзду на маршрут) до 95 кварталу (початок маршруту автобуса), автобус за керуванням ОСОБА_2 зламався, а саме проколов передню шину з правої сторони автобуса. Водій зателефонував механіку ОСОБА_5 та повідомив про ситуацію. На маршрут був відправлений інший автобус у зв`язку із поломкою автобуса, водієм якого був ОСОБА_2 . Паспорт автобусного маршруту № 20/2 (В) регулярних спеціальних перевезень (міського) у нього не забирали. З ФОП ОСОБА_1 в той час не спілкувався, вказівок від нього не отримував. З іншими особами, окрім механіка не спілкувався щодо даного випадку.
У поясненнях ОСОБА_3 від 20.04.2023 року зазначено, що він працює водієм на підприємстві у ФОП ОСОБА_1 . Виконує перевезення пасажирів автобусним транспортом. 14.02.203 року перебував на мікрорайоні Зарічний, м. Кривий Ріг, закінчивши автобусний маршрут. Йому зателефонував механік ОСОБА_5 та сказав, що автобус, який виконує рейс 95 квартал ПАТ «Інгулецький ГЗК» зламався та він повинен його замінити в екстреному порядку, оскільки люди чекають на автобус, щоб дістатися до ПАТ «Інгулецький ГЗК» на роботу. ОСОБА_3 , закінчивши попередній маршрут, виїхав із Зарічного до 95 кварталу (початкова точка руху автобуса). Автобус, на якому ОСОБА_3 виконував маршрут IKARUS, номерний знак НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 . ОСОБА_3 мав здійснити перевезення пасажирів автобусним транспортом з 95 кварталу (перша зупинка) до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (маршрут автобуса). У нього в автобусі знаходився паспорт руху його маршруту, відмінного від паспорту руху 95 квартал ПАТ «Інгулецький ГЗК». Однак, оскільки необхідно було швидко здійснити заміну автобуса, через те, що люди чекали на автобус, щоб дістатися на роботу в ПАТ «Інгулецький ГЗК», та зважаючи на те, що рух автобуса до 95 кварталу не перетинався з автобусом, який зламався ( ОСОБА_3 їхав не через місто, а по об`їзній дорозі, щоб швидше дістатися 95 кварталу), то паспорт маршруту, на який він був направлений, який знаходився в зламаному автобусі, ОСОБА_3 не забрав (паспорт № 20/2 (В) автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень, до складу якого входять схема маршруту та розклад руху). Від механіка команди не забирати паспорт маршруту № 20/2 (В) не отримував. З ФОП ОСОБА_1 під час даного випадку не спілкувався, як і з іншими особами, окрім механіка. Після цього, поїхав по вище зазначеному маршруту, де був зупинений для перевірки та на підставі даної перевірки Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби з безпеки на транспорті був складений акт перевірки № 352703 від 14.02.2023 у зв`язку з відсутністю у нього паспорту маршруту № 20/2 (В), до складу якого входять схема маршруту та розклад руху.
ОСОБА_5 , який працює механіком на підприємстві ФОП ОСОБА_1 , також 20.04.2023 року надав пояснення, в яких зазначив наступне. 14.02.2023 року йому зателефонував водій ОСОБА_2 , який їхав з АДРЕСА_2 до 95 кварталу (початкової точки маршруту). Він мав виконати перевезення пасажирів за маршрутом 95 квартал ПАТ «Інгулецький ГЗК». ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що автобус, на якому він був водієм, по дорозі до 95 кварталу вийшов з ладу. Після цього, ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_3 , водію IKARUS, номерний знак НОМЕР_2 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , який закінчив маршрут та попросив його здійснити перевезення пасажирів на маршруті замість зламаного автобуса в екстреному порядку. Вказівок не забирати у водія зламаного автобуса паспорт маршруту № 20/2 автобусних перевезень не надавав. З перевізником ФОП ОСОБА_1 , чи з іншими особами щодо заміни автобуса чи водія на маршруті 95 квартал ПАТ «Інгулецький ГЗК» під час даного випадку не спілкувався, вказівок від них не отримував.
Суд ознайомився з наданими позивачем доказами та дійшов висновку про те, що вказані доводи свідчать про неналежну організацію роботи ФОП ОСОБА_1 та жодним чином не спростовують порушень ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», що було зафіксовано у акті перевірки № 352703 від 14.02.2023 року, відповідальність за які покладається на перевізника.
При цьому, водій ОСОБА_3 під час складання акту не зазначив у ньому, про відсутність документів внаслідок позаштатної ситуації, пошкодження автобусу, який мав здійснювати перевезення за маршрутом, зазначив лише, що з актом ознайомлений та підписався.
Крім того, суд враховує, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, виявленого під час проведення рейдових перевірок, який відбувся 15.03.2023 року.
При цьому, з доказів, наданих позивачем, вбачається, що у нього (ФОП ОСОБА_1 ) вже були пояснення своїх водіїв та механіка, які датовані 20.04.2023 року, з приводу спірного питання, проте позивач не скористався своїм правом участі в розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, не надав вказані документи зі своїми поясненнями Державній службі України з безпеки на транспорті, також і не направив для цього свого представника.
Наведені вище обставини дають суду обґрунтовані підстави для сумніву у тому, що відбулась позаштатна ситуація, яку позивач, як перевізник не контролював, а пояснення водіїв та механіка ФОП ОСОБА_1 були надані саме 20.04.2023 року.
При цьому, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, позивачем не заперечується, що під час проведення перевірки у водія був відсутній паспорт № 20/2 (В) автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень, до складу якого входять схема маршруту та розклад руху, що свідчить про порушення позивачем вимог ст. 39 Закону № 2344-III.
Щодо наявності чи відсутності вини позивача у виникненні спірних правовідносин, то суд зазначає, що Закон № 2344-III покладає на перевізника обов`язок забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів, а відсутність комунікації між перевізником та його водіями не є поважною та об`єктивною підставою для звільнення позивача від відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, виявленого під час проведення рейдових перевірок.
Відповідно до абз. 3 ст. 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядком № 1567 визначено процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту.
Приписами п. 25 Порядку № 1567 встановлено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що порушення позивачем вимог ст. 48 Закону № 2344-III виявлено 14.02.2023 року, справу розглянуто та прийнято відповідну постанову 15.03.2023 року, тобто з дотриманням двомісячного строку, встановленого Порядком № 1567.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.
Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України, законами України «Про валюту і валютні операції», «Про банки і банківську діяльність», «Про платіжні послуги» та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на податкові та митні органи.
Дія цієї статті не поширюється на адміністративно-господарські санкції, передбачені законами України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
З аналізу вказаних статей можна дійти висновку, що ст. 250 Господарського кодексу України поширюється на адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Таким чином, Господарським кодексом України, який також регулює строки застосування адміністративно-господарських санкцій, встановлено, що такі санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення.
При цьому, постанову № 346919 від 15.03.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача, прийнято з дотриманням шестимісячного строку з дня виявлення порушення.
Отже, відповідач приймаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача, діяв з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме: Закону України «Про автомобільний транспорт», Господарського кодексу України, Порядку № 1567, що свідчить про її правомірність та відсутність підстав для її скасування.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Всупереч вимогам ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, та не надано належних доказів протиправності дій відповідача під час прийняття оскаржуваної постанови. Водночас відповідачем обґрунтовано правомірність дій Укртрансбезпеки під час проведення рейдової перевірки та прийняття постанови про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно із ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподіл судових витрат не здійснюється.
У зв`язку з перебуванням судді Луніної О.С. у відпустці, рішення ухвалене в перший робочий день.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна