Справа № 580/4586/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року справа № 580/4586/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

09.06.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправним і скасування рішення від 11.04.2023 про відмову у здійсненні з 01.04.2019 перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, що установлені для осіб, які втратили працездатність;

зобов`язання відповідача провести з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії із розрахунку 80% сум грошового забезпечення на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області від 13.11.2020 №6802-6166/11 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, що установлені для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат.

Додатково просив розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач під час перерахунку з 01.04.2019 пенсії на підставі вказаної вище довідки обмежив її максимальний розмір десятьма прожитковими мінімумами, що установлені для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що такі обмеження не відповідають вимогам закону.

Ухвалою суду від 14.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Вказану ухвалу відповідач отримав 15.06.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його електронний кабінет.

21.06.2023 відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Стверджує, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі №580/5453/20 провів перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 згідно з довідкою від 13.11.2020 №6802-6166/11. Зобов`язань провести перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром на нього рішенням суду не покладено. Вказує, що за правилами статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» вказаного вище Закону передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності вказаним Законом, а саме до 01.10.2011. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того часу, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії. Вказана норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до того моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків. Просив врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.06.2020 у справі №580/234/19, від 10.12.2020 у справі №580/492/19, від 05.11.2020 у справі №440/2423/19 та інших.

28.06.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій просив відхилити відзив відповідача та задовольнити його позовні вимоги. Просив врахувати висновки Верховного Суду у постанові від 11.07.2022 у справі №620/613/21, згідно з якими обмеження ГУ ПФУ максимального розміру пенсії військоовслужбовцям, право на пенсійне забезпечення яких встановлене Законом України №2262, є пртиправним. Тому при рогляді аналогічних позовних вимог застосуванню підлягають норми Закону України №2262 з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону України №3668.

Всі подані сторонами докази долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з огляду на таке.

Згідно з пенсійним посвідченням від 27.01.2009 серії НОМЕР_2 позивачу призначена пенсія за вислугу років.

Посвідченням від 16.02.2009 серії НОМЕР_3 підтверджується, що позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області видало позивачу довідку від 13.11.2020 № 6802-6166/11 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі №580/3911/20 за нормами, чинними на 05.03.2019.

Відомостями автоматизованої системи Черкаського окружного адміністративного суду Діловодство підтверджується, що на його розгляді знаходилась адміністративна справа № 580/5453/20 між тими ж сторонами. Рішенням від 11.01.2021, що набрало законної сили 11.02.2021, зазначений суд задовольнив повністю позов. Визнав протиправною відмову відповідача у здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області №6802-6166/11 від 13 листопада 2020 року з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992. Зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області №6802-6166/11 від 13 листопада 2020 року відповідно до ст.ст. 43, 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та виплату перерахунку пенсії з урахуванням раніше виплачених сум з 01 квітня 2019 року.

Згідно з перерахунком пенсії в пенсійній справі № (МНС) його пенсія перерахована для виконання рішення суду з 01.03. 2021 із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 6430,00грн, оклад за військове звання -1410,00грн, процентна надбавка за вислугу років 50% - 3920,10грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. надбавка за умови режимних обмежень допуск Ф. 3 10%, надбавка за особливо важливі завдання, премія 40% -9095,00грн (усього 20855,00грн). Основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення.

Розрахунком пенсії з інвалідності від 08.06.2023 в пенсійній справі № (МНС) підтверджується, що пенсія позивача перерахована зі вказаних вище сум грошового забезпечення. Основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення.

04.04.2023 позивач звертався заявою до відповідача, в якій просив перерахувати його пенсію з інвалідності, виходячи з 80% сум грошового забезпечення, відповідно до вказаної вище довідки без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність та виплачувати її з 01.12.2019 з урахуванням проведених виплат.

Відповідач розглянув заяву та прийняв рішення від 11.04.2023 про відмову у перерахунку пенсії позивачу. У рішенні зазначив, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язань провести перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром відповідно до вказаної вище довідки на нього зазначеним вище рішенням суду не покладено. Під час перерахунку пенсії враховано ст.2 Закону України від 08.07.2011 №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. То ж відсутні законодавчі підстави для перерахунку з 01.12.2019 пенсії відповідно до вказаної вище довідки без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, що установлені для осіб, які втратили працездатність.

Тому позивач звернувся в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказаними вище доказами підтверджується, що між позивачем та відповідачем вирішено спір у справі №580/5453/20 та зобов`язано відповідача провести з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивача на підставі вказаної вище довідки. Отже, в цій частині відсутні підстави для їх повторного вирішення.

Вказаними вище перерахунком пенсії та розрахунком в песійній справі позивача підтверджується, що відповідач під час перерахунку пенсії з 01.04.2019 виконуючи зазначене вище рішення суду застосував основний розмір пенсії позивача 80% сум грошового забезпечення. Отже, дотримався висновків щодо застосування ст.ст.13, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон №2262-ХІІ) у контексті норм законів №3668-VI і №1166-VII та постанови КМУ від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", викладених Верховним Судом (далі ВС) під час вирішення зразкової справи №240/5401/18 в постанові від 04.02.2019, яка набрала законної сили 16.10.2019 за наслідками її перегляду в апеляційному порядку Великою Палатою Верховного Суду. Вони обов`язкові для врахування відповідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

ВС у вказаній справі вказав, що ст.13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися. Постанова КМУ №103 також не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку. У п.29 наведеної постанови зазначив, що системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала. ВС у п.30 вказаної постанови дійшов висновку, що під час перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Відповідач не допустив порушення права позивача у цій частині та спірним у цій справі є застосування відповідачем обмеження пенсії максимальним розміром.

Згідно з абз.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до ст.2 Закону України від 8 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - ЗУ №3668-VI) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Конституційний Суд України у рішенні від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 ЗУ №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року. Вказав, що приписи статті 2 ЗУ №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Тобто, з 12.04.2023 (через 6 місяців з дня ухвалення вказаного вище рішення Конституційного суду України).

Для вирішення спору суд на виконання ч.5 ст.242 КАС України врахував висновки щодо застосування вказаних вище норм Закону, викладені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11 липня 2022 року у справі №620/613/21 щодо подібних правовідносин. Розглядаючи вказану справу, Верховний Суд зазначив:

«…16. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон № 2262-ХІІ.

17. Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

18. Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

19. Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

20. Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

21. Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

22. Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

23. Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

24. Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

25. Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

26. При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців...

29. Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

…32. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

33. У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

34. Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

35. Аналогічний правий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19.

36. Відтак обмеження ГУ ПФУ максимального розміру пенсії ОСОБА_1, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним...».

Тому суд дійшов висновку, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішень Конституційного Суду України від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 та від 12 жовтня 2022 року № 7-р(II)/2022 у справі № 3-102/2021, а не норми Закону №3668-VI, у зв`язку з чим обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача під час здійснення з 01.04.2019 (на виконання вказаного вище рішення суду) перерахунку пенсії, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Витягом з наказу Головного управління МНС України в Черкаській області від 26.12.2008 №104 підтверджується, що позивач з 31.12.2008 звільнений зі служби в Мінстрстві України з питань надзвичайних ситуацій та усправах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, з виключенням з військового обліку. Вказаними вище доказами підтверджено, що довідку для перерахунку пенсії позивача видано станом на 05.03.2019, рішенням суду зобов`язано відповідача перерахувати пенсію з 01.04.2019 та відповідач здійснив такий перерахунок. Належні, достовірні та допустимі докази щодо права позивача на такий перерахунок пенсії з 01.12.2019 відсутні. Водночас рішення відповідача від 11.04.2023, яке позивач просить скасувати, стосується розгляду його заяви щодо перерахунку пенсії з 01.12.2019 із розрахунку 80% основного розміру грошового забезпечення відповідно до вказаної вище довідки без обмеження максимальним розміром. Рішення про відмову у перерахунку з 01.04.2019 відповідач не приймав. То ж у цій частині позовні вимоги не підтверджені. Проте, оскільки прийняте рішення відповідача суперечить вказаним вище нормам права, саме воно є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Оскільки позивачу призначена пенсія та перерахована у розмірі 80% сум грошового забезпечення та під час перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 відповідач порушуючи зазначені вище вимогі законодавства та висновки ВС обмежив її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, що встановлені для осіб, які втратили працездатність, суд дійшов висновку, що належним способом судового захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача провести з 01.04.2019 перерахунок пенсії із розрахунку 80% сум грошового забезпечення відповідно до довідки Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області від 13.11.2020 № 6802-6166/11 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, що встановлені для осіб, які втратили працездатність та виплатити пенсію з урахуванням проведених виплат.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Зважаючи на відсутність доказів понесення позивачем судових витрат, відсутні підстави для його розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) від 11.04.2023 про відмову у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, що встановлені для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) провести з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) із розрахунку 80% сум грошового забезпечення відповідно до довідки Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області від 13.11.2020 № 6802-6166/11 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, що установлені для осіб, які втратили працездатність, та виплатити пенсію з урахуванням проведених виплат.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 12.07.2023.