Справа № 160/9922/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 липня 2023 року Справа № 160/9922/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Державна казначейська служба України про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Державна казначейська служба України, в якому позивач просить:

- стягнути зі ОСОБА_1 до Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 50 846,43 грн. (п`ятдесят тисяч вісімсот сорок шість гривень сорок три копійки) в порядку зворотної вимоги (регресу).

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- обгрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, та у разі необхідності подання заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав поважності пропущення строку звернення до суду та наданням відповідних доказів.

На виконання ухвали суду від 18 травня 2023 року на адресу суду засобами електронного зв`язку 06 липня 2023 року від представника позивача Соловйової М.О. надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Так, в поданій заяві зазначено, що Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) доручення Державного секретаря Міністерства юстиції України від 20.01.2023 № 45/1.3/48-23 щодо здійснення дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців міжрегіональних управлінь, внаслідок протиправних дій та/або бездіяльності яких заподіяно збитки державному бюджету, було отримано для виконання 23.01.2023 р. (копія додається), яким було зобов`язано вжити заходів щодо відшкодування збитків, завданих Державному бюджету, з пред`явленням зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до посадових, службових осіб цих органів, винних у завданні збитків. Звертаючись з позовом в інтересах держави, міжрегіональне управління розпочала відлік строку для звернення до суду в інтересах держави, саме - з дати коли дізналась про вчинення шкоди державному бюджету - з 23.01.2023 року. З метою підтвердження факту нанесення шкоди державному бюджету шляхом безспірного списання коштів міжрегіональне управління звернулось 06.02.2023 року до Державної казначейської служби України для отримання засвідченої належним чином копії платіжного доручення (іншого фінансово-облікового документу), (копія листа додається). 24.02.2023 року Державною казначейської службою України на адресу міжрегіонального управління направлено копію платіжного доручення №1192115 від 15.02.2022 (додається) про здійснення Казначейством 18.02.2022 року безспірного списання коштів за бюджетною програмою «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб» у сумі 50846,43 грн. на користь ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на підставі наказу Господарського суду Запорізької області від 17.09.2020 у справі №908/3200/19.

Таким чином, фактично шкоду Державному бюджету України було заподіяно 18.02.2022 року в момент безспірного списання коштів з державного бюджету. У зв`язку із чим, просять визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши надані документи, судом встановлено, що наведені в заяві від 06.07.2023 року причини пропуску строку звернення до суду є неповажними та зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, початок перебігу шестимісячного строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа «повинна була дізнатися» про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа «дізналася» про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення з ОСОБА_1 до Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 50 846,43 грн. (п`ятдесят тисяч вісімсот сорок шість гривень сорок три копійки) в порядку зворотної вимоги (регресу).

Позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду від 06.07.2023 року зазначено, що 23.01.2023 року Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) було отримано для виконання доручення Державного секретаря Міністерства юстиції України від 20.01.2023 №45/1.3/48-23 щодо здійснення дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців міжрегіональних управлінь, внаслідок протиправних дій та/або бездіяльності яких заподіяно збитки державному бюджету, яким було зобов`язано вжити заходів щодо відшкодування збитків, завданих державному бюджету, з пред`явленням зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування до посадових, службових осіб цих органів, винних у завданні збитків. Таким чином, міжрегіональне управління розпочало відлік строку для звернення до суду в інтересах держави, саме з дати коли дізналось про вчинення шкоди державному бюджету - з 23.01.2023 року.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Одеса), який є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про неправомірність дій ОСОБА_1 було відомо ще з грудня 2016 року, коли до Господарського суду Запорізької області (справа №5009/4449/12) було подано скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо подвійного перерахування на користь ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ОСТ» суми боргу в розмірі 50 846,43 грн.

При цьому, суд звертає увагу, що при розгляді даної справи (№5009/4449/12) господарським судом, був присутній і представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, якому було достеменно відомо про всі встановлені в ході розгляду справи №, обставини.

Між тим, до суду із даним позовом позивач звернувся лише 10.05.2023 року, тобто поза межами строків звернення до суду, які встановлені ч.2 ст.122 КАС України (для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Наведені ж позивачем доводи на обґрунтування причин пропуску строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки такі обставини не можуть свідчити про існування об`єктивних, поважних та непереборних причин, що зумовили несвоєчасне звернення позивача до суду із цим позовом, зважаючи на те, що спірні правовідносини щодо нанесення ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 50 846,43 грн., виникли ще у 2016 році (справа № 5009/4449/12).

Щодо безспірного списання коштів з Державного бюджету на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», яке відбулось 18.02.2022 року на підставі наказу Господарського суду Запорізької області про примусове виконання судового рішення від 17.09.2020 року по справі № 908/3200/19, у зв`язку із чим, дана обставина також, на думку позивача є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, то суд зазначає наступне.

По перше, позивачем не надано доказів того, що списання коштів з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» відбулось саме - 18.02.2022 року.

По друге, рішення по справі № 908/3200/19 набрало законної сили 25.08.2020 року, а 17.09.2020 року по вказаній справі Господарським судом Запорізької області було видано наказ про примусове виконання судового рішення щодо стягнення з Державного бюджету України на користь підприємства суму шкоди у розмірі 50846 (п`ятдесят тисяч вісімсот сорок шість) грн. 43 коп. Тобто позивачу про те, що шкоду, спричинену діями державного виконавця (щодо подвійного перерахування на користь ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ОСТ» суми боргу в розмірі 50 846,43 грн.) стягнуто в примусовому порядку з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» достеменно було відомо з моменту набрання законної сили рішенням по справі №908/3200/19 - 25.08.2020 року.

При цьому, суд також зазначає, що списання коштів з Державного бюджету України на підставі наказу Господарського суду Запорізької області про примусове виконання судового рішення № 908/3200/19 не може вважатись початком відліку строку звернення до суду, оскільки про неправомірну поведінку державного виконавця ОСОБА_1 було відомо ще з грудня 2016 року за результатами розгляду Господарським судом Запорізької області справи №5009/4449/12.

Крім того, посилання позивача на дату 23.01.2023 року, з якої ним було отримано для виконання доручення Державного секретаря Міністерства юстиції України від 20.01.2023 №45/1.3/48-23 щодо здійснення дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців міжрегіональних управлінь, внаслідок протиправних дій та/або бездіяльності яких заподіяно збитки державному бюджету, не змінює момент з якого позивач дізнався про порушення своїх прав і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а свідчить лише про необхідність проведення перевірки в рамках якої такі випадки могли бути перевірені.

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

До заяви про поновлення строку звернення до суду від 06.07.2023 року не додано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існували поважні причини, які вплинули на можливість позивача звернутися до суду в строки, визначені КАС України, з моменту, коли про протиправність дій державного виконавця ОСОБА_1 (в 2016 році) стало відомо в ході розгляду справи № 5009/4449/12, що вказує на невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення позову без руху, а отже у суду відсутні підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення такого строку.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що позивачем не наведено підстав поважності пропуску строку звернення до суду та не надано відповідних доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 4 ст. 169 КАС України).

За наведених обставин, суд доходить висновку, що в даному випадку наявні всі передбачені законом умови для застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим, позов слід повернути позивачеві.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Державна Казначейська служба України про відшкодування збитків - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева