Справа № 360/511/23
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/511/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі відповідач), в якій позивачка просить суд:

- визнати неправомірними дії Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо невиплати грошової компенсації при звільненні;

- стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) кошти, нараховані, але не виплачені при звільненні;

- стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) суму середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні по дату винесення рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30 грудня 2022 року позивачку було звільнено із займаної посади на підставі наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 20.12.2020 № 6471/к Про звільнення ОСОБА_1 . Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2023 року у справі № 360/52/23 зазначений наказ було визнано протиправним та скасовано, поновлено позивачку на посаді начальника відділу з питань нотаріату у Луганській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 31 грудня 2022 року, а також вирішено стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.12.2022 по 05.04.2023 у розмірі 117562,48 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. А також допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 36306,06 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.04.2023 № 6/к Про поновлення ОСОБА_1 позивачку було поновлено на посаді начальника відділу з питань нотаріату у Луганській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 31 грудня 2022 року.

18.04.2023 невідкладно вона ознайомилася з цим наказом, про що надала Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Харків) лист-ознайомлення.

Також позивачка зазначає, що на підставі її заяви про звільнення за власним бажанням від 18.04.2023 було видано наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.04.2023 № 8/к Про звільнення ОСОБА_1 , яким її було звільнено з посади начальника відділу з питань нотаріату у Луганській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 18.04.2023, а також зобов`язано Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) виплатити їй грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки за період з 31.12.2022 по 18.04.2023 тривалістю 9 календарних днів відповідно до вимог статті 83 Кодексу законів про працю України.

19.04.2023 їй на особисту електронну пошту надійшло повідомлення про нараховані суми при звільненні, де вказано, що нараховано 9246,42 грн, належить до виплати - 7443,36 грн. Запис про звільнення внесений до трудової книжки 18.04.2023.

18.04.2023 позивачка перебувала у відпустці без збереження заробітної плати відповідно до наказу від 18.04.2023 № 7/к Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_2 на підставі її заяви від 18.04.2023. У заяві про звільнення від 18.04.2023 вона зазначила, що просить здійснити остаточний розрахунок у строки, визначені законодавством, з урахуванням статті 10 Закону України Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану .

На підставі вищевикладеного позивачка зазначає, що на дату подання позову нараховані суми при звільненні їй не виплачені, тому позивачка просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 19.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду до відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06.06.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на таке.

Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.04.2023 № 6/к «Про поновлення ОСОБА_1 » державного службовця поновлено на посаді начальника відділу з питань нотаріату у Луганській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 31 грудня 2022 року.

На підставі заяви про звільнення за власним бажанням ОСОБА_1 наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.04.2023 № 8/к «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено з займаної посади. Вказаним наказом постановлено виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки за період з 30.12.2022 по 18.04.2023 тривалістю 9 календарних днів відповідно до вимог статті 83 Кодексу Законів про працю України. Згідно з повідомленням про належні при звільненні суми ОСОБА_1 нараховано грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 9246,42 грн, при цьому 7443,36 грн належить до виплати.

Відповідно до платіжної інструкції від 13 травня 2023 року № 82 кошти в розмірі 7443,36 грн перераховані ОСОБА_1 на її розрахунковий рахунок (доказ додається).

Таким чином, Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконало свій обов`язок в повному обсязі ще до відкриття провадження у справі та самостійно усунуло порушення, які були підставою для звернення позивачки із позовом до суду.

Отже, наявні підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з врегулюванням виниклого спору до судового розгляду.

Щодо відсутності обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог про стягнення зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) суми середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні по дату винесення рішення.

Так, при звільненні 18.04.2023 роботодавець не виплатив належні ОСОБА_1 суми компенсації за невикористану відпустку у загальному розмірі 7443,36 грн, однак, повний розрахунок проведений з ОСОБА_1 вже 13.05.2023, що підтверджується доданими до відзиву документами.

Затримка при проведенні повного розрахунку сталася не з вини Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та насамперед пояснюється наступним.

23.09.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 015082677 про перебування Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в стані припинення.

Отже, із зазначеної дати комісією з реорганізації розпочався процес з реалізації плану заходів, пов`язаних з припиненням діяльності територіального органу.

Вказаний процес передбачає, серед іншого, закриття банківських рахунків, анулювання свідоцтв, дозволів та виключення з реєстрів.

Враховуючи положення чинних нормативно-правових актів, голова комісії з реорганізації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) листом від 25.04.2023 № 142/12-15/23 звернувся до Міністерства юстиції України як до головного розпорядника бюджетних коштів з вимогою збільшити кошторисні призначення СМУМЮ у квітні, з огляду на необхідність проведення розрахунків зі звільненими працівниками, зокрема, для виплати коштів ОСОБА_1 (доказ додається).

Так, після збільшення кошторисних призначень Міністерством юстиції України та надходження відповідних коштів до міжрегіонального управління, належні до виплати суми невідкладно були перераховані на рахунки позивачки.

Таким чином, відповідач у межах своєї компетенції вчинив усі залежні від нього дії, визначені законодавством, спрямовані на відновлення законних прав та інтересів позивачки.

Відповідач вважає, що з огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум середнього заробітку зі встановленим розміром заборгованості, характером цієї заборгованості, діями позивачки та відповідача, вважає, що підстави для задоволення позову в цій частині також відсутні.

На підставі викладеного відповідач просить закрити провадження у справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України. У разі відсутності підстав для закриття провадження у справі розглянути справу № 360/511/23 у судовому засіданні з викликом сторін та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

07.06.2023 від позивачки до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачка посилається, що згідно з доданими до відзиву відповідачем документів чітко видно, що лист до Міністерства юстиції України про збільшення кошторисних призначень по загальному фонду державного бюджету за КЕКВ 2111 на суму 9246,42 грн був направлений лише 25.04.2023 за вих. № 142/12-15/23, тобто через тиждень після її звільнення. Позивачка не заперечує проти того факту, що 13.05.2023 на її рахунок надійшла сума коштів, яка мала бути виплачена їй при звільненні, у повному обсязі. Однак вказане не звільняє відповідача (Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків)) від відповідальності за те, що розрахунок був здійсненний з порушенням строків, установлених законодавством. Тому вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у справі. З сумою середньої заробітної плати, що вказана в довідці Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 02.06.2023 № 12.3-17-37/СЗ, погоджується.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 з посади автоматизованою системою документообігу суду для подальшого розгляду справи № 360/511/23 визначено головуючого суддю Свергун І.О.

Ухвалою суду від 27.06.2023 прийнято справу до провадження, у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи № 360/511/23 за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін відмовлено.

Ухвалою суду від 13.07.2023 закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо невиплати грошової компенсації при звільненні та стягнення зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) коштів, нарахованих, але не виплачених при звільненні.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) проходила державну службу в Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Харків) на посаді начальника відділу з питань нотаріату у Луганській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що свідчать записи 16-18 в трудовій книжці НОМЕР_2 .

Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Харків) від 20.12.2022 № 6471/к Про звільнення ОСОБА_1 позивачку звільнено з посади начальника відділу з питань нотаріату у Луганській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 30 грудня 2022 року відповідно до пункту l частини першої, абзацу третього частини третьої статті 87 Закону України Про державну службу у зв`язку з реорганізацією Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) шляхом його приєднання до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з перейменуванням у Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

Згідно з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05.04.2023 у справі № 360/52/23 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 20.12.2022 № 6471/к Про звільнення ОСОБА_1 , поновлено позивачку на посаді начальника відділу з питань нотаріату у Луганській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 31.12.2022, стягнуто зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.12.2022 по 05.04.2023 у розмірі 117562,48 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань нотаріату у Луганській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 36306,06 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.04.2023 № 6/к Про поновлення ОСОБА_1 позивачку поновлено на посаді начальника відділу з питань нотаріату у Луганській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 31 грудня 2022 року.

На підставі заяви ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням від 18.04.2023 наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 18.04.2023 № 8/к Про звільнення ОСОБА_1 позивачку звільнено з посади начальника відділу з питань нотаріату у Луганській області Управління нотаріату Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 18.04.2023, а також зобов`язано Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) виплатити позивачці грошову компенсацію за невикористану частину щорічної основної відпустки за період з 31.12.2022 по 18.04.2023 тривалістю 9 календарних днів відповідно до вимог статті 83 Кодексу законів про працю України.

25.04.2023 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) направлено лист № 142/12-15/23 до Міністерства юстиції України, згідно з яким відповідач просив збільшити кошторисні призначення СМРУ МЮ у квітні 2023 року по загальному фонду державного бюджету за КЕКВ 2111 на суму 9246,42 грн у зв`язку з необхідністю виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за період з 31.12.2022 по 18.04.2023 в кількості 9 календарних днів.

Відповідно до платіжної інструкції від 12 травня 2023 року № 82 кошти в розмірі 7443,36 грн перераховані ОСОБА_1 на її розрахунковий рахунок (сплачено 13 травня 2023 року). Вирішуючи позов по суті, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з частиною першою статті 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України визначено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України.

При цьому під належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата з надбавками, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100), який застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати (підпункт л пункту 1 Порядку № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця або фізичної особи, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Якщо працівника прийнято (оформлено) на роботу не з першого числа місяця, проте дата прийняття на роботу є першим робочим днем місяця, то цей місяць враховується до розрахункового періоду як повний місяць.

У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку.

Абзацами першим, третім пункту 3 Порядку № 100 врегульовано, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період. Якщо період, за який нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано частково, під час обчислення середньої заробітної плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованої суми премії чи іншої заохочувальної виплати.

Відповідно до пункту 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період (абзац перший пункту 8 Порядку № 100).

З вищеописаних доказів судом установлено, що у день звільнення позивачки з нею не проведено остаточний розрахунок та не здійснено виплату всіх належних позивачці сум. Як вже зазначено, остаточний розрахунок з позивачкою проведено 13.05.2023.

Тобто затримка у розрахунку при звільненні становить 18 робочих днів з 19.04.2023 (наступний день після звільнення з посади) по 13.05.2023 (день проведення остаточного розрахунку).

Згідно з довідкою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 02.06.2023 № 12.3-17-37/СЗ заробітна плата позивачки у грудні 2022 року склала 13992,17 грн, кількість робочих днів 22, у січні 2023 року 0 грн, кількість робочих днів 0. Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати складає 636,00 грн (13992,17 грн : 22 робочих дні).

Таким чином, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в арифметичному обчисленні складає 11448,00 грн (середньоденна заробітна плата 636,00 грн х 18 робочих днів).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). За приписами частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

ЄСПЛ трактує поняття якість закону таким чином, а саме - національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (рішення ЄСПЛ у справах C.G. та інші проти Болгарії (C. G. and Others v. Bulgaria , заява №1365/07, 24 April 2008, § 39), Олександр Волков проти України ( Oleksandr Volkov v. Ukraine , заява № 21722/11, § 170).

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку. Така спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

За змістом частини першої статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом до якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що у відповідача бути відсутні кошти для своєчасної виплати позивачці. Зазначена обставина не звільняє відповідача від відповідальності, передбаченої законодавством. Крім того, як установлено судом, відповідач направив лист до Міністерства юстиції України, як до головного розпорядника бюджетних коштів, з вимогою збільшити кошторисні призначення лише 25.04.2023, тобто через тиждень після звільнення позивачки.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 11448,00 грн.

Відповідно до пункту 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є відповідно обов`язком роботодавця, а не працівника, то сума середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні визначена судом без утримання такого податку та інших обов`язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується, оскільки сторонами таких витрат не понесено.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (ідентифікаційний код 43315445, місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, буд. 16, м. Харків, Харківська область) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити повністю.

Стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.04.2023 по 13.05.2023 в сумі 11448,00 грн (одинадцять тисяч чотириста сорок вісім грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун