Справа № 300/2197/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" липня 2023 р. справа № 300/2197/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприєсця ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "Бистриця-Груп" про визнання бездіяльності протиправною та визнання протиправним та скасування пункту 12 Додатку 1 до рішення Івано-Франківської міської ради від 10.03.2023 за №53-34,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі також позивач, ФОП ОСОБА_1 ), 26.04.2023 звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "Бистриця-Груп" в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської міської ради щодо розгляду по суті заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 23.02.2022 за реєстровим номером № 643103;
- визнати протиправним та скасувати пункт 12 Додатку 1 до п. 1 рішення Івано-Франківської міської ради, 34 сесії, восьмого демократичного скликання від 10.03.2023 за № 53-34, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Бистриця-Груп» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення на земельну ділянку орієнтовною площею 0,2579 га, на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва, обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.65-66).
На адресу суду 01.05.2023 від Івано-Франківської міської ради надійшло заперечення на заяву про забезпечення позову. У даному запереченні представник відповідача зокрема зазначає, що зупинення дії оскаржуваного рішення та заборона погоджувати будь-які дії ТОВ "Бистриця-Груп" щодо земельної ділянки орієнтованою площею 0,2579 га на вул. Незалежності, в даному випадку значно обмежуватиме та порушуватиме права та інтереси ТОВ "Бистриця-Груп" та суперечитиме принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу (а.с. 70-72).
Ухвалою суду від 02.05.2023 у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено (а.с.77-81).
Відповідач Івано-Франківська міська рада скористалася своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 05.05.2023. У даному відзиві представник відповідача зокрема зазначила, що Івано-Франківська міська рада за результатами розгляду заяви ТОВ «Бистриця-Груп», беручи до уваги матеріали, які були додані до заяви, а також відсутність підстав для відмови визначених ст. 123 ЗКУ, пунктом 12 Додатку 1 до рішення Івано-Франківської міської ради від 10.03.2023 за №53-34 надала дозвіл ТОВ «Бистриця-Груп» на складання проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу). Представник відповідача звертає увагу, що дане рішення було прийнято у порядок і спосіб, визначений чинним законодавством, а саме на пленарному засіданні сесії міської ради, більшістю голосів та в межах наданої компетенції. Щодо тверджень позивача про те, що «звернення ОСОБА_1 було першочерговим, ще задовго до звернення ТОВ «Бистриця-Груп», а повторний розгляд заяви ФОП ОСОБА_1 від 23.02.2022 на виконання постанови ВААС взагалі виключило б можливість надання погодження щодо розробки проекту третій особі...», представник відповідача наголошує, що дозвіл і проект землеустрою. розроблений на його підставі, є стадіями єдиного процесу надання земельної ділянки у власність чи користування. Передача (надання) земельної ділянки у користування відповідно до статті 123 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури надання земельних ділянок у користування. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування. Оскільки, постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі № 300/3118/22, відноситься до рішень немайнового характеру, де боржника - Івано-Франківську міську раду, зобов`язано вчинити певні дії, то таке рішення виконується на підставі, в порядку та спосіб визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Однак, позивачем не надано жодних доказів відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №300/3118/22, відсутня інформація про хід виконавчого провадження та жодних даних про вжиті заходи державним виконавцем спрямовані на виконання зазначеного рішення суду, заява ФОП ОСОБА_1 не містить. Представник відповідача також наголошує ,що законодавством передбачено положення, з урахуванням яких здійснюється виконання рішення суду міського радою, зокрема з питань відведення земельних ділянок, а саме шляхом розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 від 23.02.2022 за реєстровим номером № 643103 на засіданні міської ради. Водночас, відсутність відкритого виконавчого провадження, а також відсутність в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023, встановленого терміну для виконання в повній мірі спростовує твердження ФОП ОСОБА_1 щодо зобов`язання першочергового розгляду його заяви від 23.02.2023 (а.с.85-88).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "Бистриця-Груп" скористалося своїм правом на подання пояснень щодо позову, який надійшов на адресу суду 19.06.2023. У даних поясненнях зокрема зазначили, що у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 жодним чином не йдеться про заборону Івано-Франківській міській раді давати погодження у частині розробки проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, ні ТОВ «Бистриця-Груп», ні будь-яким іншим суб`єктам господарювання. Підкреслюють, що позивач довільно тлумачить наведену у постанові інформацію, що має наслідком суб`єктивізм його позиції - обов`язок Івано-Франківської міської ради повторно розглянути заяву ФОП ОСОБА_1 від 23.02.2022 з урахуванням викладених у мотивувальній частині постанови висновків, означає прийняття Івано-Франківською міською радою рішення по суті поданої заяви у межах власних дискреційних повноважень, однак у жодному разі не автоматичне затвердження поданого позивачем проекту землеустрою. 3 огляду на вищевикладене, ТОВ "Бистриця-Груп" вважає, що Івано-Франківська міська рада діяла у визначеному законом порядку та у відповідний спосіб, а також у межах наданих повноважень, а заявлений адміністративний позов про визнання протиправним та скасування пункту 12 Додатку 1 до рішення Івано-Франківської міської ради від 10.03.2023 за №53-34 таким, що не ґрунтується на вимогах чинного закону та не підлягає задоволенню (а.с.120-123).
Суд дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини.
23.09.2021 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківської міської ради з заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для передачі у користування з метою «будівництва та обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу)», орієнтовною площею 0,3241 га.
03.11.2021 ФОП ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Зеніт Експерт» договір за № 011/21 на виконання землевпорядних робіт щодо виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2800 га, для будівництва та обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу) в АДРЕСА_1 та після укладення договору виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій.
Рішенням Івано-Франківської міської ради від 26.11.2021 за №424-18 ФОП ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 0,3241 га, на АДРЕСА_1 , для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу). Причиною відмови є перебування частини земельної ділянки в межах червоних ліній магістральні вулиці міського значення.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 23.12.2021 за №469-19 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «КРИЦ-ІФБУД» на земельну ділянку орієнтовною площею 0,1439 га, на АДРЕСА_1 , для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).

У лютому 2022 року ТОВ «Зеніт Експерт» виготовило для ФОП ОСОБА_1 проект землеустрою на земельну ділянку, площею 0,2579 га по АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій. Даний проект землеустрою поданий до компетентних органів для державної реєстрації новоствореної земельної ділянки, присвоєння їй кадастрового номеру, внесення її характеристик, площі у Державний земельний кадастр (а.с.37-43).

09.02.2022 державним кадастровим реєстратором Управління у Кропивницькому районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, на підставі розробленого для ФОП ОСОБА_1 проекту землеустрою від 03.11.2021 зареєстровано новостворену земельну ділянку та присвоєно кадастровий номер :14:001:0270.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.05.2022 у справі № 300/461/22 визнано протиправним та скасовано пункт 86.2. рішення Івано-Франківської міської ради, 18 сесії, восьмого демократичного скликання від 26.11.2021 за № 424-18, яким відмовлено ФОП ОСОБА_2 в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3241 га для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу) та зобов`язано Івано-Франківську міську раду повторно розглянути заяву ФОП ОСОБА_2 від 23.09.2021; надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3241 га для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); визнати протиправним та скасувати пункту 2 Додатку 1 до п. 44 рішення Івано-Франківської міської ради, 19 сесії, восьмого демократичного скликання від 23.12.2021 за №469-19, яким ТОВ «КРИЦ-ІФБУД» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1439 га для будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).

23.02.2022 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківської міської ради з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площею 0,2579 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років), у встановленому законом порядку через органи ЦНАП м. Івано-Франківська (а.с. 22).

10.06.2022 рішенням Івано-Франківської міської ради, 25 сесії, восьмого демократичного скликання за №97-25 «про земельні питання», Івано-Франківська міська рада відмовила у затвердженні проекту землеустрою, щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 , площею 0,2579 га на АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років); на території громадської забудови, магістральні вулиці міського значення, із врахуванням ст. 134 ЗКУ (вільна від забудови); на вказану земельну ділянку претендує ТЗОВ «КРИЦ-ІФБУД».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 у справі 300/3118/22 визнано протиправним та скасовано пункт 20.2. рішення Івано-Франківської міської ради 25 сесії, восьмого демократичного скликання від 10.06.2022 за №97-25, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 , площею 0,2579 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років); на території громадської забудови, магістральні вулиці міського значення, із врахуванням ст. 134 Земельного кодексу України (вільна від забудови): на вказану земельну ділянку претендує ТзОВ «КРИЦ-ІФБУД»; зобов`язано Івано-Франківську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 , площею 0,2579 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років) на підставі заяви ФОП ОСОБА_1 від 23.02.2022 за реєстровим номером №643103.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі 300/3118/22 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 300/3118/22 скасовано в частині зобов`язання Івано-Франківської міської ради затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 , площею 0,2579 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років) на підставі заяви ФОП ОСОБА_1 від 23 лютого 2022 року за реєстровим номером № 643103 та прийняти в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково; зобов`язано Івано-Франківську міську раду повторно розглянути заяву ФОП ОСОБА_1 від 23 лютого 2022 року за реєстраційним номером № 643103 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2579 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років) та про передачу вказаної земельної ділянки в оренду, терміном на 10 років, та прийняти за наслідками її розгляду рішення по суті порушеного у заяві питання у відповідності з вимогами статті 123 Земельного кодексу України із врахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині цієї постанови (а.с.13-20).

27.02.2023 ФОП ОСОБА_1 звернувся з заявою до Івано-Франківської міської ради з проханням виконати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 та повторно розглянути заяву від 23.02.2022 з реєстраційним №643103 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2579 га на АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий помер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років) та про передачу вказаної земельної ділянки в оренду, терміном на 10 років (а.с. 21).

Рішенням від 10.03.2023 №53-54 Івано-Франківської міська рада дала дозвіл ТОВ «Бистриця-Груп» на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,2579 га на АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий помер :14:001:0270 (а.с. 12).

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними звернувся до суду з метою захисту своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу; від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно частини першої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до частини третьої цієї статті земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до пунктів б) та д) частини першої статті 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Абзацом 1 статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України від 21 травня1997 за № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні»» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 280/97-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Положеннями статті 25 Закону № 280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Статтею 59 Закону № 280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно із пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Таким чином, Івано-Франківська міська рада повинна прийняти рішення за заявою позивача від 23.02.2022 за реєстраційним №643103 на пленарному засіданні Івано-Франківської міської ради, чого останньою зроблено не було.

Відповідно до підпунктів 9, 10 пункту «б» частини 1 статті 33 Закону № 280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

Частиною 5 статті 46 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Згідно із частиною 1 статті 60 Закону №280/97-ВР, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Частиною 2 статті 60 Закону № 280/97-ВР встановлено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пунктів «а» - «в» частини 1 статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 122 ЗК України визначено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Згідно з частиною 1 та 4 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб, тоді як центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з частиною 1 статті 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до частини 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 статті 123 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно із частиною 6 статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Із матеріалів справи слідує, що 23 вересня 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківської міської ради із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для передачі у користування з метою «будівництва та обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу)», орієнтовною площею 0,3241 га до Івано-Франківської міської ради у встановленому законом порядку через органи ЦНАП м. Івано-Франківська.

При цьому, не отримавши в місячний термін з моменту звернення до Івано-Франківської міської ради дозволу на розробку проекту землеустрою або мотивовану відмову, ФОП ОСОБА_1 , скориставшись принципом «мовчазної згоди», уклав з ТзОВ «Зеніт Експерт» Договір на виконання землевпорядних робіт № 0112/21 від 03 листопада 2021 року на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2800 га, для будівництва та обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу) в АДРЕСА_1 .

23.02.2022 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківської міської ради з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки площе 0,2579 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років), у встановленому законом порядку через органи ЦНАП м. Івано-Франківська.

10.06.2022 рішення Івано-Франківської міської ради, 25 сесії, восьмого демократичного скликання за №97-25 «Про земельні питання», Івано-Франківська міська рада відмовила у затвердженні проекту землеустрою, щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 , площею 0,2579 га на АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років); на території громадської забудови, магістральні вулиці міського значення, із врахуванням ст. 134 ЗКУ (вільна від забудови); на вказану земельну ділянку претендує ТЗОВ «КРИЦ-ІФБУД».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 у справі 300/3118/22 визнано протиправним та скасовано пункт 20.2. рішення Івано-Франківської міської ради 25 сесії, восьмого демократичного скликання від 10.06.2022 за №97-25, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 , площею 0,2579 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років); на території громадської забудови, магістральні вулиці міського значення, із врахуванням ст. 134 Земельного кодексу України (вільна від забудови): на вказану земельну ділянку претендує ТзОВ «КРИЦ-ІФБУД»; зобов`язано Івано-Франківську міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 , площею 0,2579 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років) на підставі заяви ФОП ОСОБА_1 від 23.02.2022 за реєстровим номером №643103.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року у справі № 300/3118/22 скасовано в частині зобов`язання Івано-Франківської міської ради затвердити проект землеустрою щодо відведення та передачі в користування земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 , площею 0,2579 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років) на підставі заяви ФОП ОСОБА_1 від 23 лютого 2022 року за реєстровим номером № 643103 та прийнято в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково; зобов`язано Івано-Франківську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 лютого 2022 року за реєстраційним номером № 643103 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2579 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий номер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років) та про передачу вказаної земельної ділянки в оренду, терміном на 10 років, та прийняти за наслідками її розгляду рішення по суті порушеного у заяві питання у відповідності з вимогами статті 123 Земельного кодексу України із врахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

27.02.2023 ФОП ОСОБА_1 звернувся з заявою до Івано-Франківської міської ради з проханням виконати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 та повторно розглянути заяву від 23.02.2022 з реєстраційним №643103 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2579 га на АДРЕСА_1 , для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, кадастровий помер :14:001:0270 (з правом оренди на 10 років) та про передачу вказаної земельної ділянки в оренду, терміном на 10 років.

Відповідно до ч. 6 ст. 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З огляду на викладене, чинним законодавством встановлено, що за результатами розгляду клопотання заінтересованої особи у вирішенні питання щодо затвердження проекту землеустрою чи відмову у затвердженні повинно прийматись рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

При цьому, слід зазначити, що за наслідком розгляду саме на пленарних засіданнях органу місцевого самоврядування питань щодо земельних відносин, приймається одне із двох рішень, зокрема затверджується проект землеустрою або мотивована відмова у його затвердженні.

Відповідно до частини 5 статті 46 Закону № 280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Отже, чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень змінювати встановлений законом режим (періодичність) проведення сесій рад не менше одного разу на місяць у випадку надходження на розгляд до ради документів з питань відведення земельних ділянок (зокрема, клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проекту землеустрою на погодження або затвердження тощо). Оскільки останні являються частинами єдиного процесу відведення земельних ділянок, а тому охоплюються терміном питання відведення земельних ділянок.

У матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення Івано-Франківської міської ради стосовно повторного розгляду заяви позивача від 23.02.2022 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у встановлений законом строк.

Отже, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача та прийняття відповідного рішення за наслідками такого розгляду.

Разом з тим, слід зазначити, що строк розгляду клопотання є строком виконання органом місцевого самоврядування своїх повноважень (компетенції). Цей строк разом з іншими елементами (складовими) утворюють структуру повноважень суб`єкта владних повноважень. Недотримання строку виконання обов`язку є свідченням формального порушення реалізації повноважень, проте, повинно оцінюватися в межах причин і умов, які призвели до цього. Тому, пропуск цього строку сам по собі не свідчить про звільнення відповідної ради від обов`язку розглянути питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Натомість, як вбачається з заяви ТОВ «Бистриця-Груп» від 09.02.2023 товариство звернулось через ЦНАП м. Івано-Франківська з проханням надати дозвіл на складання проекту землеустрою на земельну ділянку розташовану на вул. Незалежності для будівництва, обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу), орієнтовною площе 0.2579 га. До заяви було додано витяг з кадастрового плану погодження меж земельної ділянки площею 0.2579 га, тобто витяг з проекту землеустрою виготовленого ТОВ «Науково-виробниче підприємство «ГІС»; довідка з містобудівного кадастру №36616 від 09.03.2023; графічні матеріали; виписка з ЄДРПОУ; фотографії; витяг з державного земельного кадастру (з якого вбачається що реєстрація землі відбулась на підставі проекту землеустрою від 03.11.2021 - ТОВ «Зеніт Експерт», який розроблявся для ФОП ОСОБА_1 ). Згідно протоколу №09/03 від 09 березня 2023 року засідання постійної депутатської комісії з питань містобудування, земельних відносин, оренди та приватизації комунального майна у складі головуючого та членів комісії, запрошених осіб: заступника міського голови М.Вітенка та начальника управління земельних відносин Департаменту комунальних ресурсів В.Ровенка, надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ «Бистриця-Груп» на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,2579 га, для будівництва, обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу), хоча на дану земельну ділянку вже є виготовлений проект землеустрою ФОП ОСОБА_1 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023, якою міську раду зобов`язано розглянути повторно заяву позивача від 23.02.2023.

Тобто із матеріалів справи слідує, що Івано-Франківська міська рада надала перевагу розгляду дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку ТОВ «Бистриця-Груп» та не розглянула повторно заяву ФОП ОСОБА_3 від 23 лютого 2022 року за реєстраційним номером № 643103 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2579 га на вул. Незалежності відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 по справі № 300/3118/22.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі № 688/2908/16-ц зокрема зазначив таке:

« 78.Не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Крім того, такий підхід стимулює використання інсайдерської інформації, що є одним із проявів корупції, а тому є неприпустимим.

79. Тим більше не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій тим не менше надано перевагу. Такий підхід може створювати підґрунтя для розвитку корупції.

80. Велика Палата Верховного Суду вважає, що законодавець, запроваджуючи регулювання щодо надання землі у користування, не міг мати на меті стимулювання зловживань, посилення соціальної нерівності і спрямованість на неправовий та непрозорий перерозподіл основного національного багатства - землі. Отже, відповідне законодавство слід тлумачити таким чином, що за наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності в оренду - право оренди такої земельної ділянки підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

81. Тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що частину другу статті 134 ЗК України у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, слід розуміти таким чином, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) права на земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства за наявності лише одного бажаючого. Якщо ж бажаючих два чи більше, підлягали застосуванню загальні правила статті 135 ЗК України про проведення земельних торгів у формі аукціону, за результатами яких укладається відповідний договір.

82. Водночас у справі, що розглядається, земельні торги проведені не були. Натомість земельна ділянка була надана в оренду відповідачу ОСОБА_2, який звернувся за укладенням договору оренди значно пізніше за позивача. Отже, договір оренди укладений неправомірно.»

Отже, якщо особою, яка звернулася до відповідного суб`єкта владних повноважень виконані всі передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, підстави для відмови у наданні такого дозволу відсутні.

Також аналіз частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. З іншого боку, подання зацікавленою особою документів, необхідних для розгляду клопотання, не в повному обсязі або виявлення у документах, поданих замовником, недостовірних відомостей об`єктивно перешкоджають розгляду та винесенню законного рішення про надання дозволу/вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У разі надання особою пакету документів, необхідних для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з недоліками щодо комплектності, форми чи змісту, відповідний орган має право звернутися до заявника з пропозицією усунути виявлені недоліки. Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю. Зазначена пропозиція щодо усунення недоліків не може вважатися відмовою у наданні дозволу у розумінні частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України. Проте, звернення з такою пропозицією не звільняє відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або відмову) в межах встановленого законом місячного строку.

Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 року у справі № 509/4156/15-а (провадження № К/9901/7504/18).

Суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що позивачем не надано жодних доказів відкриття виконавчого провадження на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 у справі №300/3118/22 та жодних даних про вжиті заходи державним виконавцем спрямованих на виконання зазначеної постанови, а тому відповідачем не виконано зобов`язання.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Практика Європейського суду з прав людини (справи "Юрій Миколайович Іванов проти України", "Горнсбі проти Греції") говорить, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Відповідно до Конституції України основними засадами судочинства є: …9) обов`язковість судового рішення (ст.129), суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст.129-1).

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення в процесуальному законодавстві України. Так, статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Особа може виконати рішення суду добровільно:

з моменту набрання рішенням суду законної сили;

до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Конституційний Суд України наголошує, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання (абзаци сьомий, восьмий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційною скаргою ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (щодо забезпечення державою виконання судового рішення) від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019).

Також досліджуючи практику Європейського суду з прав людини, Конституційний Суд України узагальнив, що визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року право на суд було б ілюзорним, якби юридична система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (абзац одинадцятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019).

Конституційний Суд України в аспекті забезпечення реалізації конституційного права на судовий захист наголошував, зокрема, що:

«право на судовий захист є гарантією реалізації інших конституційних прав і свобод, їх утвердження й захисту за допомогою правосуддя» (друге речення абзацу восьмого підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 23 листопада 2018 року №10-р/2018);

«забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання» [абзаци сьомий, восьмий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019].

Також Конституційний Суд України вказував, що «Конституція України закріпила основні засади судочинства . Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист» (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011); «гарантуючи відповідно до частини першої статті 55 Основного Закону України право особи на судовий захист, Конституція України визначає основні засади судочинства, метою закріплення яких є, зокрема, забезпечення неупередженості здійснення правосуддя судом, відповідність винесеного рішення верховенству права, а також своєчасне, ефективне та справедливе поновлення особи в правах протягом розумних строків» (абзац восьмий підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13 червня 2019 року № 4-р/2019).

Отже, для реалізації конституційного права на судовий захист, що є гарантією захисту, утвердження та здійснення інших конституційних прав і свобод, потрібно на законодавчому рівні визначити належні й дієві національні юридичні механізми здійснення судочинства та виконання судових рішень, які засновані на основних засадах судочинства й здатні забезпечити судовий захист, поновлення порушених прав і свобод кожної особи (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 квітня 2023 року № 4-р(ІІ)/2023 у справі за конституційними скаргами ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих приписів пункту 2 частини дев`ятої статті 171, пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України (щодо особових даних у судовому рішенні).

Враховуючи відсутність рішення Івано-Франківської міської ради з приводу заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували поважність причин та умов порушення вказаного вище порядку та строку розгляду заяви позивача, а тому пункт 12 Додатку 1 до п. 1 рішення Івано-Франківської міської ради, 34 сесії, восьмого демократичного скликання від 10.03.2023 №53-34, є протиправним.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За приписами ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 26.04.2023 сплачено судовий збір в сумі 2 684,00 грн, який належить стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с. 1).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Івано-Франківської міської ради (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76000), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "Бистриця-Груп" (, вул. Сахарова, 38, м. Івано-Франківськ) про визнання бездіяльності протиправною та визнання протиправним та скасування пункту 12 Додатку 1 до рішення Івано-Франківської міської ради від 10.03.2023 за №53-34, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Івано-Франківської міської ради щодо розгляду заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 23.02.2022 за реєстровим номером № 643103 на сесії Івано-Франківської міської ради, яка відбулась 10 березня 2023 року.

Визнати протиправним та скасувати пункт 12 Додатку 1 до п. 1 рішення Івано- Франківської міської ради, 34 сесії, восьмого демократичного скликання від 10.03.2023 за № 53-34, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Бистриця-Груп» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення на земельну ділянку орієнтовною площею 0,2579 га, на АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для будівництва, обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської міської ради (, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76000) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.