Справа № 349/1003/22
Суддя: Дьоміна О. П.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"12" липня 2023 р. Справа № 349/1003/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді Дьоміної О.П., за участю секретаря Матвєєвої Ю.В., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, інспектора відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Глебіва Івана Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

10.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Рогатинського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та інспектора ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Глебіва І.І., про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11.08.2022 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 року до участі в цій справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_2 .

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20.09.2022 року, за клопотанням позивача ОСОБА_1 про передачу адміністративної справи за територіальною підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області, вищевказану адміністративну справу передано на розгляд Броварського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.05.2023 року, за клопотанням позивача ОСОБА_1 зазначену адміністративну справу передано на розгляд до Вишгородського районного суду Київської області.

23.06.2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшли зазначені матеріали справи.

Ухвалою суду від 27.06.2023 року зазначену справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з урахуванням особливостей визначених ст. ст. 268-272, 286 КАС України на 12.07.2023 року на 15-30 год.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасники справи мають право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

12.07.2023 року позивач спрямував до суду заяву, в якій просив відповідно до вимог ст. 48 КАС України, замінити первісних відповідачів належним ГУНП в Івано-Франківській області та провести судове засідання за його відсутності.

Відповідачі та третя особа в судове засідання 12.07.2023 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, відзив на позовну заяву не подали, жодних заяв від них не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно вимог ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту тощо.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм, необхідно прийти до висновку, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 124 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону - поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст. 124 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції. Отже, відповідні інспектори та управління не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ст. 124 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі за №742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Позивачем ОСОБА_1 зазначений позов подано до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та інспектора відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Глебіва І.І. Таким чином зазначена особа є працівником Івано-Франківського РУП, яке в свою чергу є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, яке є юридичною особою публічного права та відповідно має власні рахунки, баланси та бюджетні асигнування.

Перелік структурних підрозділів ГУНП в Івано-Франківській розміщено у відкритому доступі в мережі інтернет, згідно якого до структури ГУНП в Івано-Франківській області входить Івано-Франківське РУП.

Таким чином органом Національної поліції, у даній справі, є Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, від імені якого виступає інспектор Івано-Франківського РУП - старший лейтенант поліції Глебів І.І., уповноважений накладати адміністративні стягнення та розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне клопотання позивача задовольнити та замінити первісних відповідачів у цій справі на належного, а саме ГУНП в Івано-Франківській області.

Керуючись вимогами ст. ст. 48, 248 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про заміну первісних відповідачів належним задовольнити.

Замінити первісних відповідачів у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, інспектора відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Глебіва Івана Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити дії, а саме:Івано-Франківське РУП ГУНП в Івано-Франківській області, інспектора відділення поліції №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції Глебіва І.І., на належного - Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Академіка Сахарова, 15), .

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Відкласти розгляд зазначеної адміністративної справи на 07 вересня 2023 року на 14 годину дня.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуюча суддя О.П.Дьоміна