Справа № 140/7172/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7172/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області (м.Рожище) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення у формі розпорядження про припинення виплати з 01.05.2022 внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітній дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 грошової допомоги на проживання, яка передбачена Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 (далі - Порядок № 332), та зобов`язання з 01.05.2022 поновити виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітній дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до пункту 3 Порядку № 332.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2016 році з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту на території окремих районів Луганської та Донецької областей, повсюдних проявів насильства, позивач була змушена залишити своє місце проживання у м. Донецьк Донецької області та переміститися до м. Рожище Волинської області. 13.07.2016 позивачу було видано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька - ОСОБА_2 , якій теж було надано статус внутрішньо переміщеної особи, видана довідка №747000117 від 03.08.2016 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до якої була включена малолітня дитина ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

В період з 03.08.2016 по 31.08.2020 позивач разом з донькою перебували на обліку відповідача як внутрішньо переміщені особи, отримували щомісячну виплату допомоги на проживання (згідно Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ № 505).

20.08.2020 сім`ю ОСОБА_1 знято з обліку та припинено виплату адресної допомоги.

На момент початку повномасштабного вторгнення росії в Україну 24.02.2022 позивач з донькою фактично проживали/перебували в м. Ірпінь Київської області. Позивач з донькою перемісилася з м. Ірпінь, Київської області на територію Волинської області у м. Рожище, Луцького району, у зв`язку з чим подала через інтерфейс «Дія» заяву на отримання статусу внутрішньо переміщеної особи та отримання виплат, передбачених Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою КМУ від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам». За наслідком розгляду її заяви, Міністерством соціальної політики України в автоматичному режимі було присвоєно позивачу та її дитині статус внутрішньо переміщених осіб та сформовано відповідні довідки. Також, через інтерфейс «Дія» позивачу надійшло повідомлення про реєстрацію її та її дитини як внутрішньо переміщені особи, та про отримання щомісяця допомоги у розмірі 2000 грн. на неї та 3000 грн. на дитину.

Відповідачем, за результатами розгляду заяви позивача про надання допомоги на проживання як внутрішньопереміщеній особі призначено відповідну допомогу з 01.03.2022 по 30.04.2022 на позивача - в розмірі 2 000 грн., та її доньку ОСОБА_2 - 3 000 грн. Починаючи з травня 2022 року виплати допомоги припинилися. Позивача не було повідомлено письмово, які причини стали підставою для припинення виплат.

Як зазначено у листі-відповіді Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області вих.№315/01-21 від 20.03.2023: Постановою КМУ від 16.04.2022 № 457 визначено оновлені умови підтримки окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Починаючи з травня 2022 року таку допомогу надають внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали заявку на відшкодування відповідних витрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг. Оскільки територію фактичного місця проживання (м. Ірпінь, Київської області) сім`ї було звільнено до 01.05.2022 і не має даних про руйнування, або пошкодження житла, то було призначено допомогу з березня по квітень 2022 року на загальну суму 10 000,00 грн.

Керуючись зазначеним змінами відповідач зробив масовий перерахунок особових справ для визначення права на допомогу та згідно отриманої інформації ним визначено, що адреса переміщення позивача м. Ірпінь Київської області не є окупованою територією та не має ознаки зруйнованого житла. На підставі зазначеного відповідачем сформовано розпорядження про припинення з 01.05.2022 виплати позивачу та її доньці допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Позивач не погоджується із тим, що відповідач визначив адресу її переміщення саме м. Ірпінь, Київської області, а не м. Донецьк Донецької області і як наслідок, на підставі цього припинив виплату грошової допомоги.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду 12.05.2023 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії; позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив в повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, та їх задоволенні просив відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції вказує, що ОСОБА_1 13.04.2022 особисто подала до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області (м.Рожище) заяву про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи в якій зазначено адресу покинутого місяці проживання переміщеної особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»: АДРЕСА_2 . Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 25.04.2022 №75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25 квітня 2022 року», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за №453/37789 станом на 27.04.2022 відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 28.04.2022 №80 «Про внесення змін до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 25.04.2022 №75» місто Ірпінь не включено до переліку територій до таких, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією». Відповідно до розпорядження від 17.05.2022 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги ВПО з 01.05.2022.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у 2016 році позивач ОСОБА_1 перемістилася м.Рожище Волинської області із території Донецької області у 2016 році, що входила до переліку територій, де велися активні бойові дії, працівниками управління соціального захисту населення Рожищенської районної державної адміністрації 13.07.2016 було видано їй довідку про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи. ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька ОСОБА_2 , якій теж було надано відповідний статус, що підтверджується листом Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 20.03.2023 №315/01-21.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» сім`ї ОСОБА_1 було призначено щомісячну виплату допомоги на проживання. У зв`язку із зміною місця тимчасового перебування та виїзду за межі Рожищенського району, 20.08.2020 сім`ю ОСОБА_1 було знято з обліку та припинено соціальні виплати.

До повномасштабної війни російської федерації проти України ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_2 проживали за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку із початком повномасштабної війни російської федерації проти України позивач з донькою переїхала до м.Рожище Волинської області, де 13.04.2022 особисто звернулася до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації (відділення №3 м.Рожище) з заявою про взяття її на облік як внутрішньо переміщених осіб.

20.04.2022 відповідачем позивачу були видані довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 20.04.2022 №747-, №747-. Згідно вказаних довідок ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є внутрішньо переміщеними особами та проживають за адресою: АДРЕСА_3 . До моменту переміщення в місто Рожище Волинської області позивач була та залишається зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_4 .

Також відповідачем було призначено позивачу та її доньці грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» №332 від 20.03.2022 за період 01.03.2022 по 30.04.2022 у розмірі 5000,00 грн. в місяць.

Відповідно до розпорядження від 17.05.2022 ОСОБА_1 припинено з 01.05.2022 виплату позивачеві грошової допомоги на проживання ВПО, що передбачена Порядком №332.

На адвокатський запит представника позивача від 16.02.2023 щодо виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання ВПО Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області листом він 20.03.2023 №315/01-21 повідомлено, що оскільки територію фактичного місця проживання (м.Ірпінь Київської області) сім`ї ОСОБА_1 було звільнено до 01.05.2022 і немає даних про руйнування, або пошкодження житла, то з травня 2022 року вони не мають права на отримання адресної допомоги ВПО.

Вважаючи розпорядження про припинення виплати з 01.05.2022 відповідача щодо припинення виплати грошової допомоги на проживання відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» №332 від 20.03.2022, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

До 20.03.2022 року механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі - Порядок №505).

Пунктом 2 Порядку №505 визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 5 Порядку №505 встановлено, що для призначення грошової допомоги уповноважений представник сім`ї за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, подає складену в довільній формі письмову заяву про надання грошової допомоги та документи, визначені цим пунктом. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Пунктом 7 Порядку №505 передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Як встановлено судом, з у 2016 році позивач ОСОБА_1 перемістилася м.Рожище Волинської області із території Донецької області у 2016 році, що входила до переліку територій, де велися активні бойові дії, працівниками управління соціального захисту населення Рожищенської районної державної адміністрації 13.07.2016 було видано їй довідку про взяття на облік, як внутрішньо переміщеної особи. ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька ОСОБА_2 , якій теж було надано відповідний статус, що підтверджується листом Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 20.03.2023 №315/01-21.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» сім`ї ОСОБА_1 було призначено щомісячну виплату допомоги на проживання. У зв`язку із зміною місця тимчасового перебування та виїзду за межі Рожищенського району, 20.08.2020 сім`ю ОСОБА_1 було знято з обліку та припинено соціальні виплати.

20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок №332).

Відповідно до п.1 Порядку №332 визначено, що цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Пунктом 2 Порядку №332 передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року №204.

Згідно з п.3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

- для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

- для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 року включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 року отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (Офіційний вісник України, 2014 р., №80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 року у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі викладеного, суд визнає, що для отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у відповідності до Порядку №332 позивач повинен був дотриматися однієї із двох умов:

- отримувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг станом на 24.02.2022;

- або бути облікованим на території, включеній у Розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204-р «Про затвердження переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога застрахованим особам в рамках Програми «єПідтримка», на яке міститься посилання в п.2 Порядку №332 або переміщеним з такої території.

Як встановлено судом, станом на 24.02.2022 позивач не отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Однак, суд звертає увагу на те, що до моменту переміщення після початку повномасштабної війни російської федерації проти України в м. Рожище Волинської області позивач була та залишається зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується виданими Управлінням соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області довідками про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 20.04.2022 №747-, №747-.

Відтак, адресою покинутого місця проживання ОСОБА_1 є місто Донецьк. Вказана адреса відображена в довідках про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 20.04.2022 №747-, №747-.

При повторному переміщенні позивача з м. Рожище Волинської області до м. Ірпінь Київської області, та з м. Ірпінь Київської області до м. Рожище Волинської області у позивача відбулася зміна виключно фактичного місця проживання/перебування.

З аналізу вищенаведених норм матеріального права та встановлених судом обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення та нарахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі у Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженому Постановою КМУ від 20 березня 2022 року №332, а відповідно, розпорядження відповідача від 17.05.2022 щодо припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 та її неповнолітній дитині ОСОБА_2 з 01.05.2022 є протиправними.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина друга статті 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваного розпорядження.

Отже, судом встановлено порушення вищенаведеними оспорюваним розпорядженням відповідача прав та інтересів позивача та її неповнолітньої дитини на належне соціальне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування розпорядження Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 17.05.2022 про припинення внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 та її неповнолітній дитині ОСОБА_2 виплати з 01.05.2022 допомоги на проживання, яка передбачена Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332.

Також, підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача поновити з 01.05.2022 виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 та її неповнолітній дитині ОСОБА_2 відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332.

Відтак, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 1073,60 грн., що підтверджуються квитанцією від 29.03.2023.

Щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., суд зазначає наступне.

За правилами частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частин п`ятої - сьомої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 13.02.2023, укладений між позивачем та адвокатом Бугайовою О.В., акт приймання-передачі наданих послуг від 30.03.2023 до договору про надання правової допомоги від 13.02.2023, квитанцію до прибуткового касового ордера від 30.03.2023 на суму 6000,00 грн, ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АС №1054162 від 13.02.2023.

Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг від 30.03.2023 до договору про надання правової допомоги від 13.02.2023, адвокат надав такі послуги: ознайомлення з наданими довірителем документами (1 год) - 500,00 грн; вивчення судової практики у подібних справа (1 год) - 500,00 грн; складення та надіслання адвокатського запити від 16.02.2023 (1 год) - 500,00 грн; складення та надіслання адвокатського запиту від 13.03.2023 (1 год) - 500,00 грн; складення позовної заяви - складення та надіслання адвокатського запиту від 16.02.2023 (8 год) - 4000,00 грн; разом - 6000,00 грн.

При цьому, відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив щодо співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

В той же час, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/7375/18).

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України (зокрема, складність справи, яку розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження; час, який об`єктивно необхідно було витратити на підготовку позовної заяви; обсяг наданих адвокатом послуг), на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

При цьому, суд зазначає, що послуги вивчення документів та вивчення судової практики у подібних справах, складення адвокатських запитів включається до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в загальному розмірі 3073,60 грн., з них: судовий збір в сумі 1073,60 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» №332 від 20.03.2022 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 53, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області від 17 травня 2022 року про припинення внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 та її неповнолітній дитині ОСОБА_2 виплати з 01 травня 2022 року допомоги на проживання, яка передбачена Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області поновити з 01 травня 2022 року виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 та її неповнолітній дитині ОСОБА_2 відповідно до пункту 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Луцької районної державної адміністрації Волинської області судові витрати у сумі 3073,60 грн. (три тисячі сімдесят три грн. 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк