Справа № 500/665/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/665/23 пров. № А/857/7405/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року, ухвалене суддею Мірінович У.А. у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 500/665/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача викладену у рішенні № 1 від 10.02.2023 року, про відмову у виплаті допомоги у похованні ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці допомогу на поховання батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, викладену у рішенні № 1 від 10.02.2023 року про відмову у виплаті допомоги на поховання померлого пенсіонера ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за заявою дочки - ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплатити ОСОБА_1 допомогу на поховання її батька - померлого ОСОБА_2 ,, РНОКПП НОМЕР_1 у відповідності до статті 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 гривні 60 коп.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач надто формально підійшов до розгляду заяви позивачки, оскільки, крім дати народження, щодо якої виявлено розбіжності, є інші ідентифікаційні дані про особу, зокрема індивідуальний податковий номер, місце народження, прізвище, ім`я та по батькові, тощо. Тому суд зробив висновок, що відповідач протиправно відмовив позивачці у виплаті допомоги на поховання.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає те, що відмовив позивачці у виплаті допомоги на поховання її батька, оскільки у свідоцтві про смерть та даних електронної пенсійної справи є розбіжності щодо дати народження померлого батька позивачки. Відповідач вважає, що в такому випадку діяв вірно, відмовивши у виплаті допомоги на поховання.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивачка є дочкою померлого ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як отримувач пенсії за віком.

Позивачка, 06 лютого 2023 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про виплату допомоги на поховання батька - ОСОБА_2 , згідно із статтею 53 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням № 1 від 10.02.2023 року відповідач відмовив позивачці у виплаті допомоги на поховання, у зв`язку з тим, що дата народження в свідоцтві про смерть не співпадає з паспортними даними, що наявні в електронній пенсійній справі померлого.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з частиною четвертою статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII, у разі смерті пенсіонера його сім`ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Аналогічно і у статті 53 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) зазначено, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Таким чином, допомога на поховання виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду у разі смерті пенсіонера, який отримував пенсію за віком, по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, призначену відповідно до Закону № 1058-IV.

Порядок звернення за допомогою на поховання визначено розділом V Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 5.1 розділу V Порядку № 22-1 особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 7), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за №691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

З матеріалів справи слідує, що позивачка звернулась до відповідача із заявою про виплату їй допомоги на поховання померлого батька, надавши перелік документів згідно з пунктом 5.1 розділу V Порядку № 22-1.

Згідно із пунктом 5.2 розділу V Порядку № 22-1, заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку визначено, що, при прийманні документів, працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Отже, перед тим, як прийняти рішення за результатами розгляду заяви про призначення допомоги на поховання, працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб перевіряє відповідність даних, що вказані у поданих документах для отримання допомоги на поховання, паспортним даним та інформаційним реєстрам чи базам даних Пенсійного фонду та повідомляє про це заявника для подання документів на усунення цих недоліків.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд встановив те, що позивачка була позбавлена можливості подати документи, які усувають виявлені розбіжності, тому апеляційний суд вважає, що відповідач прийняв оскаржене рішення передчасно.

Цей висновок є підставою для визнання протиправним та скасування рішенні відповідача № 1 від 10.02.2023 року.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачці допомогу на поховання батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , то апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі цієї позовної вимоги та застосувати належний спосіб захисту порушеного права і зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки про виплату допомоги на поховання від 06.02.2023 року № 1304 з урахуванням мотивів суду, що наведені у цій постанові.

Цей висновок є підставою для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, а отже прийняв невірне рішення, то це рішення необхідно скасувати та прийняти постанову про часткове задоволення позову.

Натомість, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, а тому її необхідно задовольнити частково.

Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховую те, що суд задовольнив одну немайнову вимогу, то на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року в справі № 500/665/23 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1 від 10.02.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату допомоги на поховання від 06.02.2023 року № 1304 з урахуванням мотивів апеляційного суду, що наведені у цій постанові.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 гривні 60 коп. (тисячу сімдесят три гривні 60 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 11.07.2023 року