Справа № 540/297/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/297/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії, а саме: з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням періодів роботи за списком №1;

- визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 06.10.2021 №412 про відмову ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ та ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV з моменту звернення.

Ухвалою суду від 18.01.2022 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22, відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено суд, якому визначається територіальна підсудність справи - Одеський окружний адміністративний суд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2023 року, адміністративну справу №540/297/22 передано на розгляд судді Стефанову С.О.

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 від 09.12.2020 року.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням періодів роботи за списком № 1 відповідно до закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду даної заяви, відповідачем прийнято рішення № 412 від 06.10.2021 року, яким відмовлено позивачу у перерахунку пенсії по інвалідності з урахуванням періодів роботи за списком № 1.

Вважаючи, вищезазначені дії та рішення відповідача протиправними, незаконними та такими, що порушують права та інтереси позивача, останній звернувся з даним позовом до суду.

Позиція відповідачів обґрунтовується наступним

Відповідачі не погоджується з позовними вимогами позивача, вважають їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначають, що позивач 05.10.2021 року звернувся до Головного управління із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме: з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням стажу роботи 1982-1983, 1986-1987 за Списком №1 відповідно до Закону №1058. До заяви позивач додав наступні документи: - довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 08.06.2016 №37, видану відокремленим підрозділом Управління допоміжного виробництва Державного підприємства Торезантрацит про роботу на шахті ім. К.І. Кисельова виробничого об`єднання Торезантрацит з повним робочим днем з 14.09.1982 по 15.12.1982 на посаді підземного слюсаря 2 розряду дільниці ШТ виробнича практика; з 16.03.1983 по 30.04.1983 на посаді підземного електрослюсаря 3 розряду дільниці ШТ виробнича практика; з 07.07.1983 по 31.10.1983 на посаді підземного електрослюсаря 3 розряду дільниці ШТ, що дає право на призначення пенсії за списком №1 розділу 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173; - довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.06.2016 №45, видану відокремленим підрозділом Управління допоміжного виробництва Державного підприємства Торезантрацит про роботу на шахті ім. К.І. Кисельова виробничого об`єднання Торезантрацит з повним робочим днем з 25.08.1986 по 30.09.1987 на посаді підземного прохідника 5 розряду дільниці ГПР, що дає право на призначення пенсії за списком №1 розділу 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173; - довідку від 10.06.2016 №46, видану відокремленим підрозділом Управління допоміжного виробництва Державного підприємства Торезантрацит, про перейменування підприємства Шахта імені К.І. Кисельова; - копію наказу від 31.08.2015 №194, виданого по відокремленому підрозділу Управління допоміжного виробництва Державного підприємства Торезантрацит Про прийняття архівних документів.

Відповідачі зазначають, що під час розгляду наданих позивачем документів, а саме: довідку №37 від 08.06.2016, довідку №45 від 10.06.2016, копію наказу №194 від 31.08.2015, Головне управління з`ясувало, що дані документи підписані керівником підприємства Хрисєв А.І. Проте, згідно з даними ЄДРПОУ керівником відокремленого підрозділу Управління допоміжного виробництва Державного підприємства Торезантрацит Єлезова Л.В.

Окрім, цього позивач надав разом з позовною заявою від 12.01.2022 року довідку №100 від 02.06.2016 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Проте, до заяви про перехід на інший вид пенсії дану довідку №100 від 02.06.2016 року позивач не надав, тому дана довідка не могла бути врахована під час розгляду заяви позивача про перехід на інший вид пенсії від 05.10.2021 року, і в подальшому, під час прийняття рішення щодо задоволення чи відмови позивачу у перерахунку пенсії.

При зверненні до Головного управління із заявою про перерахунок пенсії (перехід на інший вид пенсїї) позивачем надано довідки від 08.06.2016 за №37 та від 10.06.2016 за №45 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що видані відокремленим підрозділом "Управління допоміжного виробництва Державного підприємства Торезантрацит, яке розташоване за адресою: Україна, 86609, Донецька область, місто Чистякове (назва заселеного пункту до перейменування Торез), вулиця Заводська, будинок 2.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення місто Чистякове (до перейменування назва

заселеного пункту місто Торез), де знаходиться Відокремлений підрозділ Управління допоміжного виробництва державного підприємства Торезантрацит, що видало уточнюючі довідки від 08.06.2016 №37 та від 10.06.2016 №45, віднесене до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідачі зазначають, що довідки №37 від 08.06.2016 року, №45 від 10.06.2016 року, №46 від 10.06.2016 року, які видані у 2016 році, а довідка №194 видана 31.08.2015 року, містять штамп і печатки з найменуванням та код ЄДРПОУ, зареєстрованими в Україні, проте у вказані роки (2015, 2016) та станом на сьогодні підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

З приводу цього відповідачі зазначають, що, оскільки підприємство, де зберігаються первинні документи, на підставі яких були видані уточнюючі довідки, знаходиться на непідконтрольній українській владі території, то відсутність можливості здійснити перевірку таких відомостей є підставою для законної відмови позивачу у врахуванні довідок від 08.06.2016 року №37 та від 10.06.2016 року №45 для перерахунку пенсії.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року прийнято справу №540/297/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - до розгляду. Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи №540/297/22 зі стадії відкриття провадження у справі.

31 березня 2023 року від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕП/10754/23).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено по справі підготовче засідання на 01 червня 2023 року об 11 год. 00 хв.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 червня 2023 року задоволено клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. Залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158б, м. Запоріжжя, 69057, ). Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи №540/297/22. Призначено по справі наступне підготовче засідання на 27 червня 2023 року об 10 год. 00 хв.

Також зазначеною ухвалою витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158б, м. Запоріжжя, 69057, ) належним чином засвідчену копію рішення про відмову ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії від 06.10.2021 року №412.

07 червня 2023 року від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС//5756/23).

23 червня 2023 року від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на виконання ухвали суду надійшли витребувані судом докази (вхід. № ЕС/6426/23).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначно справу до судового розгляду по суті на 05 липня 2023 року о 12 год. 00 хв. в Одеському окружному адміністративному суді за адресою: вул. Фонтанська дорога, 14, м. Одеса, 65062, зала судових засідань 30.

У судове засідання призначене на 05 липня 2023 року о 12:00 год. oсоби, які беруть участь у справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу технічного засобу не здійснювалося, продовжено розгляд справи у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиція позивача та відповідачів, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 від 09.12.2020 року.

Позивач 05.10.2021 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме: з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням стажу роботи 1982-1983, 1986-1987 за Списком №1 відповідно до Закону №1058.

До заяви позивач додав наступні документи:

- довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 08.06.2016 року №37, видану відокремленим підрозділом Управління допоміжного виробництва Державного підприємства Торезантрацит про роботу на шахті ім. К.І. Кисельова виробничого об`єднання Торезантрацит з повним робочим днем з 14.09.1982 року по 15.12.1982 року на посаді підземного слюсаря 2 розряду дільниці ШТ виробнича практика; з 16.03.1983 року по 30.04.1983 року на посаді підземного електрослюсаря 3 розряду дільниці ШТ виробнича практика; з 07.07.1983 року по 31.10.1983 року на посаді підземного електрослюсаря 3 розряду дільниці ШТ, що дає право на призначення пенсії за списком №1 розділу 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173;

- довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 10.06.2016 року №45, видану відокремленим підрозділом Управління допоміжного виробництва Державного підприємства Торезантрацит про роботу на шахті ім. К.І. Кисельова виробничого об`єднання Торезантрацит з повним робочим днем з 25.08.1986 року по 30.09.1987 року на посаді підземного прохідника 5 розряду дільниці ГПР, що дає право на призначення пенсії за списком №1 розділу 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173;

- довідку від 10.06.2016 року №46, видану відокремленим підрозділом Управління допоміжного виробництва Державного підприємства Торезантрацит, про перейменування підприємства Шахта імені К.І. Кисельова;

- копію наказу від 31.08.2015 року №194, виданого по відокремленому підрозділу Управління допоміжного виробництва Державного підприємства Торезантрацит Про прийняття архівних документів.

З 01.04.2021 року органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій. Екстериторіальність передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер. Застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Мін`юсті 16.03.2021 року за № 339/35961.

З огляду на зазначене, відповідно до принципу екстериторіального розгляду заяв, заява ОСОБА_2 про перехід на інший вид пенсії від 05.10.2021 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

06 жовтня 2021 року Головне управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області за наслідками розгляду заяви позивача прийняло рішення № 412, відповідно до якого позивачу відмовлено у задоволенні заяви про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

У спірному рішенні зазначено, що місто Чистякове (назва населеного пункту до перейменування м. Торез) зазначено у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження згідно розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи держаної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Оскільки пільгові довідки від 08.06.2016 року № 37 та від 10.06.2016 року № 45 видані всупереч чинному пенсійному законодавству, тому не можуть бути враховані при обчисленні пенсії (а.с. 34).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення (надалі, також - Закон №1788) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі, також - Закон №1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Частиною 1 зазначеної статті передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено порядок та умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, передбаченої Списком №1 (у даному випадку), та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах і досягнення відповідного віку, встановленого законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України також визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок №637).

Так, згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 20 вказаного Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.

Так, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 , позивач працював на підземних роботах:

- з 17.05.1982 року по 04.08.1982 року - прохідником 5 розряду на шахті ім. Л.І. Лутугіна виробничого об`єднання Торезантрацит з виробнича практика на підземних роботах;

- з 14.09.1982 року по 15.12.1982 року - електрослюсарем підземним 2 розряду на шахті ім. К.І. Кисельова виробничого об`єднання Торезантрацит;

- з 16.03.1983 року по 30.04.1983 року - електрослюсарем підземним 3 розряду на шахті ім. К.І. Кисельова виробничого об`єднання Торезантрацит виробнича практика на підземних роботах;

- з 07.07.1983 року по 31.10.1983 року - підземним електрослюсарем з повним робочим днем на шахті ім. К.І. Кисельова виробничого об`єднання Торезантрацит;

- з 25.08.1986 року по 30.09.1987 року - прохідником підземним 5 розряду на шахті ім. К.І. Кисельова виробничого об`єднання Торезантрацит.

Вказані записи та відмітки у трудовій книжці позивача виконано без виправлень, у чіткій послідовності, із завірянням підписами відповідальних осіб та печаткою роботодавця.

Отже, відповідними записами трудової книжки позивача підтверджено факт роботи ОСОБА_1 у періодах з 17.05.1982 року по 04.08.1982 року, з 14.09.1982 року по 15.12.1982 року, з 16.03.1983 року по 30.04.1983 року, з 07.07.1983 року по 31.10.1983 року, з 25.08.1986 року по 30.09.1987 року на підземних роботах.

Крім того відповідачем не взято до уваги пільгові довідки № 37 від 08.06.2016 року та № 45 від 10.06.2016 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також довідку про перейменування підприємства «шахта імені К.І. Кисельова» № 46 від 10.06.2016 року.

Разом з тим, слід зазначити, що в період з 22.08.1956 року по 25.01.1991 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

В той же час в період з 26.01.1991 року по 10.03.1994 року при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовувалися Списки № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. № 10.

Суд зазначає, що посади на яких працював позивач у спірний період передбачена Списком № 1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, а також Списка № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 р. № 10.

Отже, суд зазначає, що відповідними записами трудової книжки позивача підтверджено факт роботи ОСОБА_1 у періоди: з 17.05.1982 року по 04.08.1982 року, з 14.09.1982 року по 15.12.1982 року, з 16.03.1983 року по 30.04.1983 року, з 07.07.1983 року по 31.10.1983 року, з 25.08.1986 року по 30.09.1987 року на підземних роботах які відносяться до Списку №1.

Також суд зазначає, що доводи відповідача, викладені в оскаржуваному рішенні про те, що оскільки пільгові довідки від 08.06.2016 року № 37 та від 10.06.2016 року № 45 видані всупереч чинному пенсійному законодавству, тому не можуть бути враховані при обчисленні пенсії, суд оцінює критично.

Суд звертає увагу на те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній орган Пенсійного Фонду має право обчислити трудовий стаж на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також інших первинних документів (довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів та угод з відмітками про їх виконання, та ін.).

Відтак суд зазначає, що трудова книжка позивача містить необхідну інформацію для встановлення пільгового стажу роботи ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 06.10.2021 року №412 про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, внаслідок незарахування до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком №1 періодів роботи з 17.05.1982 року по 04.08.1982 року, з 14.09.1982 року по 15.12.1982 року, з 16.03.1983 року по 30.04.1983 року, з 07.07.1983 року по 31.10.1983 року, з 25.08.1986 року по 30.09.1987 року на підземних роботах, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відносно вимоги позивача про визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_1 про перехід на інший вид пенсії, а саме: з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням періодів роботи за списком №1, суд зазначає, що дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки даний відповідач по відношенню до позивача не вчиняв зазначених дій, а відповідно до принципу екстериторіального розгляду заяв, заява позивача про перехід на інший вид пенсії від 05.10.2021 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, та відповідно останнім було прийнято оскаржуване рішення.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ та ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV з моменту звернення, суд зазначає наступне.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межахзакону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення та обрахунку пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію вважає за необхідне зобов`язати належний орган призначення пенсії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 призначення / перерахунок пенсії від 05.10.2021 року, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд вважає належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача, враховуючи ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.245 КАС України, є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 КАС України, а тому суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до пільгового страхового стажу за Списком № 1 періоди роботи ОСОБА_1 з 17.05.1982 року по 04.08.1982 року, з 14.09.1982 року по 15.12.1982 року, з 16.03.1983 року по 30.04.1983 року, з 07.07.1983 року по 31.10.1983 року, з 25.08.1986 року по 30.09.1987 року на підземних роботах та з урахуванням висновків суду у даній справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення / перерахунок пенсії від 05.10.2021 року.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії, та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача в сумі 992 грн. 40 коп., сплачені згідно квитанції № 4135-4590-4102-6636 від 13.01.2022 року підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №412 від 06.10.2021 року про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до пільгового страхового стажу за Списком № 1 періоди роботи ОСОБА_1 з 17.05.1982 року по 04.08.1982 року, з 14.09.1982 року по 15.12.1982 року, з 16.03.1983 року по 30.04.1983 року, з 07.07.1983 року по 31.10.1983 року, з 25.08.1986 року по 30.09.1987 року на підземних роботах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення / перерахунок пенсії від 05.10.2021 року, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, буд. 6, 73000, ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158б, м. Запоріжжя, 69057, ).

Суддя С.О. Cтефанов