Справа № ЗП/620/4/23
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № ЗП/620/4/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Степанюка А.Г.

За участю секретаря: Єжелі А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року, суддя Заяць О.В., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» про вжиття заходів забезпечення позову,-

У С Т А Н О В И Л А:

24.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» до подання позовної заяви звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуальних актів, а саме:

- розпорядження №136/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.04.2023 в частині: анулювання ліцензії №1900197, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів, вул. Кільцева, 7;

- розпорядження №322/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.12.2022 в частині: анулювання ліцензії №1900198, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів., вул. 1. Мазепи, 76/А;

- розпорядження №137/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.04.2023 в частині: анулювання ліцензії №1900199, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів, вул. Малиновського, 36/А.

Відповідно до ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року заяву задоволено.

Зупинено дію індивідуальних актів, а саме:

- розпорядження №136/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.04.2023 в частині: анулювання ліцензії №1900197, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів, вул. Кільцева, 7;

- розпорядження №322/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.12.2022 в частині: анулювання ліцензії №1900198, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів., вул. І. Мазепи, 76/А;

- розпорядження №137/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.04.2023 в частині: анулювання ліцензії №1900199, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів, вул. Малиновського, 36/А.

Обґрунтовуючи заяву заявник зазначив, що основним видом діяльності товариства є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71). Також товариство займається роздрібною торгівлею твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, маючи власні АГЗП. АГЗП не є об`єктом будівництва та не підлягає прийняттю в експлуатацію, а тому відомості у документах, які подані разом із заявою на отримання ліцензій - є достовірними. Отже, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам товариства з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки дія спірних розпоряджень позбавила позивача права роздрібної торгівлі пальним, а тому товариство не може здійснювати господарську діяльність належним чином та в повному обсязі, що тягне за собою позбавлення права товариства на отримання доходу та прибутку. Окрім того, товариство не може у встановлені строки та в повному обсязі виконувати зобов`язання за договорами/контрактами перед своїми контрагентами, виплачувати заробітну плату своїм працівникам. Така шкода правам та інтересам товариства в свою чергу унеможливить відновлення його правовідносин із контрагентами, а також його фінансової платоспроможності. Також внаслідок протиправного рішення, дій суб`єкта владних повноважень товариство вимушене буде реалізувати своє право на відшкодування збитків, зокрема, отримання упущеної вигоди. Такі відшкодування повинні здійснюватися за рахунок державного бюджету, що в свою чергу призведе до додаткового фінансового навантаження на бюджет країни. Товариство з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» несе всі ризики притягнення його до відповідальності та стягнення контрагентами штрафних санкцій, пені, розірвання укладених договорів за ініціативою контрагентів та втрати ділових зав`язків і репутації. Такі дії призведуть до скрутного фінансового становища товариства, навіть є ризик ініціювання процедури банкрутства позивача. На переконання товариства, наведені обставини є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника.

Не погодившись з ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду, Головне управління ДПС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «СВГ Транс» зареєстроване як юридична особа (), основним видом діяльності якої є, зокрема, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний) (КВЕД 46.71), роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30).

ТОВ «СВГ Транс» отримано Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з терміном дії до 12.07.2024, за адресами місця торгівлі: вул. Кільцева, 7, м.Чернігів, АГЗП; вул. І. Мазепи, 76/А, м. Чернігів, АГЗП; вул. Малиновського, 36/А, м. Чернігів, АГЗП.

ГУ ДПС у Чернігівській області 07.12.2022 винесено розпорядження №322/Р про анулювання ліцензії №1900198, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої заявнику на право роздрібної торгівлі пальним.

07.04.2023 ГУДПС у Чернігівській області винесено розпорядження №136/Р про анулювання ліцензії №1900197, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої заявнику на право роздрібної торгівлі пальним.

Водночас, 07.04.2023 ГУДПС у Чернігівській області винесено розпорядження №137/Р про анулювання ліцензії №1900199, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої заявнику на право роздрібної торгівлі пальним.

Заявник вважає вищезазначені розпорядження протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог чиннго законодавства, а тому до звернення до суду з відповідним адміністративним позовом звернувся із заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

Так, у заяві заявник зазначає, що основним та єдиним видом діяльності товариства є оптова торгівля твердим, газоподібним паливом і подібними продуктами, а також товариство займається роздрібною торгівлею твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, маючи власні АГЗП.

Саме за рахунок продажу пального підприємство здійснює свою господарську діяльність, виплачує заробітну плату, податки та інші обов`язкові платежі.

Частинами першою та другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

Поряд із цим співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Водночас, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Судові рішення у цій справі наведеним вище вимогам відповідають. Висновки судів попередніх інстанцій про існування визначених у статті 150 КАС України обставин для вжиття заходів забезпечення позову є правильними з огляду на таке.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії (стаття 1 Закону № 481/95-ВР).

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання (стаття 3 Закону № 481/95-ВР).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну ооцінку обставинам справи з урахуванням того, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може ускладнити чи унеможливити поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача, зокрема, суди обґрунтовано виходили з того, що оптова торгівля тютюновими виробами, що є основним видом діяльності позивача, можлива лише за наявності відповідних ліценцій, а тому їх анулювання призведе до зупинення господарської діяльності, що очевидно потягне за собою такі наслідки як: втрата прибутку від здійснення господарської діяльності; неможливість виплати заробітної плати персоналу та введення простою на товаристві в рамках Кодексу законів про працю, втрата ділової репутації тощо.

Водночас, позивач належним чином довів, що має чинні зобов`язання за договорами поставки тютюнових виробів, але контрагенти позивача відмовляються від отримання товару з огляду на анулювання ліцензії.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вказав в ухвалі, що наразі не вбачається ознак очевидної протиправності розпоряджень або очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, а оцінка розпорядженням буде надана в ході розгляду справи, то колегія суддів вважає, що такі доводи суду першої інстанції є правомірними, оскільки питання законності та правомірності відповідних актів суд має надати після дослідження всіх обставин справи та доказів та викласти свої обґрунтування, в судовому рішенні.

Безпідставними є доводи скаржника про те, що забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб фактично є вирішенням спору по суті, що суперечить меті застосування ст. 150 КАС України.

Такі доводи скаржника є помилковими, оскільки суд першої інстанції не вирішував спір по суті, не надавав оцінку законності та правомірності прийнятих відповідачем розпоряджень, а лише встановитв, що є правові підстави для забезпечення позову з огляду на доводи позивача.

Як зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, не було встановлено очевидної протиправності розпорядження або очевидного порушення права, свобод або інтенресів особи, тоді як оцінку оскаржуваному розпорядженню буде надано під час розгляду справи.

Також колегія суддів зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції застосував принцип співмірності та вірно вказав, що невжиття заходів може призвести до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та третіх осіб, у т.ч. і працівникам підприємства.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законниою, підстави для її скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 312, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Степанюк А.Г.

Постанову виготовлено: 11 липня 2023 року.