Справа № 420/689/23
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/689/23

Перша інстанція: суддя Токмілова Л.М.,

повний текст судового рішення

складено 22.02.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченко К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір Артема Дмитровича про визнання протиправною та скасування постанови, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір Артема Дмитровича, в якому позивач просить: скасувати постанову державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір Артема у виконавчому провадженні ВП №70575528 від 29.12.2022 року про накладення на ОСОБА_1 (боржника за виконавчим провадженням, скаржника) штрафу в розмірі 3400 грн. за невиконання ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду від 29.11.2022 року по справі №946/6850/22.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що державний виконавець повторно без врахування всіх обставин, які мали місце, прийняв постанову ВП №70575528 від 29.11.2022 року, якою на позивача накладено штраф в розмірі 3400 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку статті 287 КАС України та зупинено провадження у справі до отримання витребуваних матеріалів.

01.02.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що позивачам повторно не виконано вимогу державного виконавця без поважних причин, у зв`язку з чим відповідачем керуючись статтями 63 та 75 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 3400 грн. Відповідач вважає, що в діях відділу ДВС відсутні будь-які порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому просить суд відмовити у задоволені позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.02.2023 року поновлено провадження у справі №420/686/23, судове засідання призначено на 21.02.2023 року о 14 годині 45 хвилин в режимі відеоконференції.

21.02.2023 року позивачем надано до суду заяву про розгляд справи за наявними матеріалами справи та додаткові пояснення по справі.

У судове засідання призначене на 21.02.2023 року учасники справи не з`явились, відповідач не під`єднався до відеоконференції, про дату, час та місце проведення судового засідання учасники повідомлялися належним чином.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір Артема Дмитровича про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 про скасування постанови державного виконавця Парапір Артема Дмитровича у виконавчому провадженні ВП №70575528 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 3 400 грн. за невиконання вимог державного виконавця та ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду від 29 листопада 2022 року по справі №946/6850/22 задовольнити.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 29.11.2022 року по справі №946/6850/22, зокрема, зобов`язано ОСОБА_1 передавати, забезпечувати побачення та спілкування (контакт) дитини - малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09 години 00 хвилин кожного четверга до 18 години 00 хвилин суботи із залишенням малолітньої ОСОБА_2 на ніч за місцем проживання ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) без участі інших осіб, починаючи з наступного четверга з дати постановлення ухвали до ухвалення остаточного рішення у справі.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №70575528 від 19.12.2022 року зобов`язано ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) передавати, забезпечувати побачення та спілкування (контакт) малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09 години 00 хвилин кожного четверга та до 18 годині 00 хвилин суботи із залишенням малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на ніч за місцем проживання ОСОБА_3 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) без участі інших осіб, починаючи з наступного четверга з дати постановлення ухвали до ухвалення остаточного рішення у справі.

Вимогою виконавця №819/50150 від 20.12.2022 року зобов`язано прибути боржнику ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_2 та стягувачу ОСОБА_3 об 11 годинні 00 хвилин 22 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_4 , біля дитячого майданчика.

При цьому, позивач не оскаржує той факт, що він був обізнаний про обов`язок забезпечувати побачення та спілкування дитини ОСОБА_2 кожного четверга та із залишенням на ніч до суботи за місцем проживання ОСОБА_3 .

22.12.2022 року ОСОБА_1 , за вказаною у вимозі державного виконавця №819/50150 від 20.12.2022 року адресою, з`явився без малолітньої дитини ОСОБА_2 .

Головним державним виконавцем Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір Артемом Дмитровичем, на підставі акту від 22.12.2022 року, складено постанову ВП №70575528 від 22.12.2022 року, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700 грн. за невиконання вимог державного виконавця та рішення суду.

Вимогою виконавця №В19/50792 від 26.12.2022 року зобов`язано прибути боржнику ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_2 та стягувачу ОСОБА_3 о 9 годині 00 хвилин 29 грудня 2022 року, за адресою: АДРЕСА_4 , біля дитячого майданчика, навпроти будівлі, де знаходиться Ізмаїльський ВДВС в Ізмаїльському районі Одеської області (м. Ізмаїл, пр. Миру, 23).

29.12.2022 року ОСОБА_1 , за вказаною у вимозі державного виконавця №819/50792 від 26.12.2022 року адресою, з`явився без малолітньої дитини ОСОБА_2 .

29.12.2022 року у зв`язку з невиконанням вимог виконавчого листа №946/6850/22 від 14.12.2022 року головним державним виконавцем Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір Артемом Дмитровичем прийнято постанову ВП №70575528 від 29.12.2022 року про накладення на ОСОБА_1 (боржника за виконавчим провадженням, скаржника) штрафу в розмірі 3400 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою головного державного виконавця ВП №70575528 від 29.12.2022 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абзацом 2 частиною 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», за рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Особливості виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною визначено частинами 1,2,3 статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою, виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону.

Частиною 4 статті 64 вищевказаного закону, у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.

У силу ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» , у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, вищезазначеною нормою Закону визначено порядок дій державного виконавця, який передбачає застосування до боржника, який ухиляється від виконання рішення, інших засобів примусу, зокрема, повідомлення органів досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.

У той же час, приписами п. 5 розділу ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказ Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (тут і надалі - Інструкція у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що якщо рішенням про встановлення побачення з дитиною не визначено час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, державний виконавець викликає сторони виконавчого провадження з метою визначення часу та (або) місця такого побачення шляхом надіслання викликів одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Сторона виконавчого провадження у разі неможливості з`явитися на призначений час письмово повідомляє про це державного виконавця шляхом подання заяви (клопотання), в якій (якому) зазначає про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною.

Державний виконавець визначає час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною.

Якщо сторона виконавчого провадження не з`явилася у визначений у виклиці час до державного виконавця та письмово не повідомила державного виконавця про зручні для неї час та (або) місце проведення побачення стягувача з дитиною, державний виконавець визначає час та (або) місце такого побачення без врахування позиції відповідної сторони виконавчого провадження.

Згідно з вимогами п.п.8 та 9 розділу ІХ Інструкції, державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною третьою статті 64-1 Закону.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення про встановлення побачення з дитиною державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення, передбачені частиною четвертою статті 64-1 Закону.

При кожному наступному невиконанні боржником зазначеного рішення державний виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною четвертою статті 64-1 Закону.

На підставі наведеного, колегія суддів зазначає, що приписи п.9 розділу ІХ Інструкції фактично змінюють положення ст.64-1 Закону України «Про виконавче провадження», дозволяючи державному виконавцю виносити необмежену кількість постанов про накладення на боржника штрафу при кожному наступному невиконанні боржником відповідного судового рішення.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів вважає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Колегією суддів встановлено, що 29.12.2022 року за невиконання позивачем вимог виконавчого листа №946/6850/22 від 14.12.2022 року без поважних причин, державним виконавцем прийнято постанову про накладання на боржника ОСОБА_1 штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що 29.12.2022 року проінформував дитину та роз`яснив малолітній доньці всю інформацію щодо змісту вимог виконавчого документу, але малолітня донька відмовилась від побачення та спілкування з матір`ю ОСОБА_3 .

При цьому, на підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду першої інстанції копію друкованого діалогу з донькою (міститься в матеріалах справи), що за його словами відбувся перед побаченням, яке позивач мав забезпечити.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказані докази не приймаються до уваги, оскільки вони належним чином не підтверджують дійсний факт відмови дитини або неможливість останньої з об`єктивних причин прибути на побачення з матір`ю у встановлений день та час.

Крім того, 21.02.2023 року позивачем до суду першої інстанції подано додаткові пояснення по справі та відеозапис.

В чергу, з наданого та переглянутого судом першої інстанції відеозапису, неможливо встановити коли його було записано, а тому, на думку суду першої інстанції, з якою погоджується суд апеляційної інстанції, він не є достатньою підставою на підтвердження неможливості забезпечення побачення та спілкування малолітньої ОСОБА_2 з ОСОБА_3 .

При цьому, вказаний відеозапис та пояснення позивачем направлено на електрону адресу державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір Артема Дмитровича лише 20.02.2023 року (після прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу), що підтверджується роздруківкою з електронної пошти позивача (а.с.116).

Колегія суддів також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що позивач якимось чином заздалегідь, а саме до встановленого часу побачення, повідомляв державного виконавця або мати дитини про ту обставину, що він не може забезпечити побачення дитини з матір`ю у визначений графіком час та дату через поважні підстави.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що постанова державного виконавця ВП №70575528 від 22.12.2022 року, якою на ОСОБА_1 вперше накладено штраф у розмірі 1700,00 грн. за невиконання позивачем вимог державного виконавця є діючою та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року у справі №420/686/23 за позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір Артема Дмитровича про визнання протиправною та скасування постанови ВП №70575528 від 22.12.2022 року набрало законної сили.

Посилання позивача на наявність кримінального провадження щодо зловживання та самоуправних дій державного виконавця не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку виконання вимог виконавчого листа №946/6850/22 від 14.12.2022 року.

Крім того, постановою старшого дізнавача сектору дізнання Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції Гречко В.В. кримінальне провадження за ст.356 КК України у відношенні ОСОБА_4 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 від 27.12.2022 року, закрито у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 154-157).

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у межах спірних правовідносин жодних поважних причин, які були б об`єктивними та, відповідно, унеможливлювали б або ж значно ускладнювали виконання позивачем рішення суду, а тому державний виконавець, приймаючи постанову ВП №70575528 від 29.12.2022 року, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Доводи апеляційної скарги є фактично аналогічним тим, які були викладені позивачем у позові, та яким судом першої інстанції була надана належна правова оцінка, а відтак, такі доводи встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача до державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапір Артема Дмитровича про скасування постанови ВП №70575528 від 29.12.2022 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Підсумовуючи усе наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2023 року . без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В. Кравченко