Справа № 140/7479/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7479/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Волинської митниці (далі митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 05.04.2023 №UA205140/2023/000182/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між фірмою «ROLMEX ROLNICTWO» (Польща) та ФОП ОСОБА_1 укладено контракт від 20.02.2023 №62, згідно якого продавець зобов`язувався постачати товари покупцю на умовах FCA згідно інвойсів та по ціні зазначеній в інвойсах.

03.04.2023 позивачем подано до Волинської митниці митну декларацію (далі МД) №23UA52U0 на товар (товар запчастини до сільськогосподарської техніки), а також передбачений Митним кодексом України (далі МК України) перелік документів.

Однак Волинською митницею 05.04.2023 прийнято рішення про коригування митної вартості №UA205140/2023/000182/2, підставами прийняття якого є: згідно п.7 контракту від 20.02.2023 №62 передбачено пакування та маркування товару. Товар поставляється без упаковки, відомостей про маркування (артикул) не надано; відповідно до довідки-калькуляції про транспортні перевезення вантажу б/н від 03.04.2023 транспортні послуги за маршрутом Dobrodzien (Польща) до переходу м/п Ягодин становлять 11600 грн. Відстань між Dobrodzien (Польща) і м/п Ягодин за даними Google maps становить 649,2км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом складає 17,87 грн/км (0,45євро). За інформацією ДП «Укрпромзовнішекспертиза» за подібним напрямком вартість перевезення вантажів автомобільним транспортом (20т) становить 1,38-2,40 Євро/км.

Позивач не погоджується із рішенням від 05.04.2023 №UA205140/2023/000182/2 з таких підстав.

Зазначає, що такий товар купується у цього ж продавця-виробника «ROLMEX ROLNICTWO» (Польща) за прямим контрактом на тих же умовах поставки та подається до митного оформлення позивачем постійно, про що свідчать відповідні МД, митне оформлення за якими здійснено за першим методом без жодних зауважень митного органу за контрактною вартістю. Однак митний орган в оскаржуваному рішенні посилається на іншу МД із невідомим товаром, невідомими умовами поставки, невідомо з якої країни постачався товар, купувався у виробника чи посередника. В оскаржуваному рішенні всупереч чинного законодавства та підзаконних нормативно-правових актів не проведено жодного аналізу МД, на яку посилається.

Щодо самих підстав прийняття оскаржуваного рішення, то зазначає, що пунктом 7 контракту від 20.02.2023 №62 передбачено, що товар поставляється без упаковки, тому висновки про розбіжності є безпідставними та надуманими і свідчать про те, що митний орган до декларанта відноситься упереджено та під час митного оформлення не аналізує подані документи; крім того, митний орган не пояснює як дана обставина впливає на митну вартість. Також зауважує, що транспортні витрати підтверджуються довідкою про транспортні витрати, яка надана митному органу. Відстань по маршруту між Dobrodzien (Польща) і м/п Ягодин 470 км, а не 649,2 км. як вказує митний орган. Крім цього, перевезення даного товару здійснювалось власним транспортом позивача, а не найманим, тому ціна наведена митним органом є завищеною, оскільки в ціну перевезення закладено заробіток перевізника, податки і т. д, тому такі порівняння транспортних витрат, які здійснюються найнятим транспортом та власним транспортом є неспівмірними, безпідставними та необгрунтованими. З урахуванням наведеного, зазначає, що жодних розбіжностей в поданих до митного оформлення немає, а твердження митного органу щодо розбіжностей, викладені в оскаржуваному рішенні, є надуманими та безпідставними і відповідно ніяким чином не впливають на визначення митної вартості за першим методом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав. В обґрунтування такої позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно МД №23UA52U0 від 03.04.2023, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності: згідно п.7 контракту від 20.02.2023 №62 передбачено пакування та маркування товару. Товар поставляється без упаковки, відомостей про маркування (артикул) не надано; відповідно до довідки-калькуляції про транспортні перевезення вантажу б/н від 03.04.2023 транспортні послуги за маршрутом Dobrodzien (Польща) до переходу м/п Ягодин становлять 11600 грн. Відстань між Dobrodzien (Польща) і м/п Ягодин за даними Google maps становить 649,2км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом складає 17,87 грн/км (0,45євро). За інформацією ДП «Укрпромзовнішекспертиза» за подібним напрямком вартість перевезення вантажів автомобільним транспортом (20т) становить 1,38-2,40 Євро/км. Так зазначає, що відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, зокрема, калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Зважаючи на наведене, на підтвердження понесених транспортних витрат має бути подана калькуляція із відповідним змістом, оскільки перевезення товару, придбаного позивачем, здійснювалося власним транспортним засобом. Проте подана до митного контролю та оформлення довідка-калькуляція про транспортні витрати б/н від 03.04.2023 не містять інформації щодо протяжності у кілометрах маршруту перевезення та розміру тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру товару за 1 кілометр маршруту, що, в свою чергу, не дозволяє здійснити належну повноцінну перевірку правильності визначення розміру транспортних витрат, які є однією зі складових заявленої декларантом митної вартості товару. Вказані обставини свідчать про можливе заниження транспортних витрат та про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно складових митної вартості. На пропозицію митного органу надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом додатково надано наступні документи, при аналізі яких встановлено: прайс-лист на товари від виробника «ROLMEX ROLNICTWO» SP.z.o.o., однак в даному документі відсутня дата, період якого він стосується, також невідомо на яких умовах поставки він виданий; надані калькуляції виробництва товарів не можуть бути прийнятними, оскільки їх неможливо ідентифікувати з товаром поданим до митного оформлення; лист-відповідь на запит б/н від 04.04.2023 від ФОП ОСОБА_1 стосовно поданих документів. Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в митного органу Товар №1 на рівні: - 3,19 дол.США/кг за МД №UA504170/2023/000351 від 26.03.2023. Вважає, що рішення про коригування митної вартості від 05.04.2023 №UA205140/2023/000182/2 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є обґрунтованим та законним. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що на адвокатський запит його представника митний орган повідомив, що в МД №UA504170/2023/000351 від 26.03.2023, на яку посилався митний орган в оскаржуваному рішенні як на підставу для коригування митної вартості, завозився товар: долото ліве, долото праве, лемех правий, ніж мульчувала, відвал плуга; у свою чергу, за МД №23UA52U0, по якій було винесено рішення про коригування митної вартості, завозився взагалі інший товар. Таким чином, митним органом взято за основу митної вартості зовсім інший товар та іншого виробника, також не було з`ясовано в кого купувався товар у виробника чи у посередника (у даному випадку позивач купував товар безпосередньо у виробника «ROLMEX ROLNICTWO» (Польща) за прямим контрактом). Більше того, вказаний товар за МД, на яку посилається митний орган, переміщувався на умовах EXW IT Sala Bolognese, а за МД №23UA52U0 товар завозився на умовах FCА Інкотермс 2010. Тобто, умови поставки різні, відповідно на умовах EXW додатково передбачено навантаження товару за рахунок покупця, а на умовах FCA Інкотермс 2010 навантаження здійснюється за рахунок продавця, що є додатковими витратами, які включаються до митної вартості.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

20.02.2023 між компанією «ROLMEX ROLNICTWO» (Польща) (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено контракт №62, відповідно до умов якого продавець зобов`язався продати, а покупець купити сільськогосподарську техніку та частини до неї (товар), в асортименті, кількості і по ціні згідно виставленого рахунку-фактури на кожну поставку. Відповідно до пунктів 2.1, 3.1, 4.1, 4.3, 5.3, 7.1 вказаного контракту сторони погодили, що поставка товару здійснюється на умовах FCА Dobrodzien (правила Інкотермс 2000); ціна на товар є договірною і може змінюватися за згодою сторін, про що буде вказано в рахунку-фактурі; оплата за товар здійснюється покупцем в польських злотих; термін оплати товару: 30 банківських днів після відвантаження товару або термін оплати товару вказаний в рахунку-фактурі; товар поставляється без упаковки.

03.04.2023 декларантом ТОВ «МІ-7» в інтересах ФОП ОСОБА_1 (одержувач) подано до Волинської митниці МД №23UA52U0 з метою митного оформлення товару (Товар №1 «Запчастини до сільськогосподарської техніки, що використовуються у сільському господарстві для плугів та борон….Стійка плуга мала 100 шт. Стійка плуга велика 50 шт. Стійка плуга підвищена-100 шт Стійка плуга китйчик-200 шт Відвал плуга китайчук-200 шт Грудинка плуга-250 шт Різак плуга-350 шт Стрілка велика-550 шт Передплужник-600 шт.»; Товар 2 «Вироби з чорних металів, виготовлені методом зварки, згинання, сверління зі сталі. Колесо плуга мале-85 шт Колесо плуга-125 шт. Регулятор колеса плуга-210 шт.»), та згідно якої відповідно до граф 42 ціна товару становить 160200,00 польських злотих (111500+48700), а згідно граф 12, 43 митна вартість товару визначена за першим (основним) методом у сумі 1373924,79 грн, до якої також було включено витрати на транспортування товару до кордону України у розмірі 11600,00 грн.

До митного оформлення разом із вказаною МД декларант подав такі документи: контракт від 20.02.2023 №62; рахунок-фактура №140/04/2023 від 01.04.2023; пакувальний лист №140/04/2023 від 01.04.2023; автотранспортну накладну №053211 від 01.04.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AS 0485744 від 01.04.2023; довідку-калькуляцію про транспортні витрати від 03.04.2023; договір про надання послуг митного брокера №01/09 від 01.09.2020; копію митної декларації країни відправлення №23PL301010E0425102 від 01.04.2023.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено; транспортні (перевізні) документи; відомості про вартість навантаження, страхування вантажу.

На електронне повідомлення митниці позивач долучив до листа б/н від 04.04.2023: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довідку про транспортні витрати, CMR, прайс-лист виробника для широкого кола осіб, калькуляцію виконання робіт, а декларант подав заяву №04/04/2023 від 04.04.2023, в якій повідомив, що надано всі можливі документи по визначенню митної вартості, просив прийняти рішення без врахування термінів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України.

05.04.2023 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000182/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/001181.

У графі 33 оскаржуваного рішення від 05.04.2023 №UA205140/2023/000182/2 зазначено, що митна вартість Товару №1, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, зокрема: згідно п.7 контракту від 20.02.2023 №62 передбачено пакування та маркування товару. Товар поставляється без упаковки, відомостей про маркування (артикул) не надано; відповідно до довідки-калькуляції про транспортні перевезення вантажу б/н від 03.04.2023 транспортні послуги за маршрутом Dobrodzien (Польща) до переходу м/п Ягодин становлять 11600 грн. Відстань між Dobrodzien (Польща) і м/п Ягодин за даними Google maps становить 649,2км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом складає 17,87 грн/км (0,45євро). За інформацією ДП «Укрпромзовнішекспертиза» за подібним напрямком вартість перевезення вантажів автомобільним транспортом (20т) становить 1,38-2,40 Євро/км. На пропозицію надати в 10-денний термін додаткові документи, декларантом додатково надано: прайс-лист на товари від виробника «ROLMEX ROLNICTWO» SP.z.o.o. , однак в даному документі відсутня дата, період якого він стосується, також невідомо на яких умовах поставки він виданий; надані калькуляції виробництва товарів не можуть бути прийнятними, оскільки їх неможливо ідентифікувати з товаром поданим до митного оформлення; лист-відповідь на запит б/н від 04.04.2023 від ФОП ОСОБА_1 стосовно поданих документів. Декларант не надав усіх додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, про що повідомив листом №04/04/2023 від 04.04.2023. За умови надання, згідно ч. 3 ст. 53 МК України документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню (в тому числі складових митної вартості) і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу Товар №1 на рівні - 3,19 дол.США/кг за МД №UA504170/2023/000351 від 26.03.2023.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

За приписами частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визнається правильність визначення митної вартості декларантом, якщо не доведено інше.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант подав разом із МД №23UA52U0 від 03.04.2023 документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України: контракт від 20.02.2023 №62, рахунок-фактура №140/04/2023 від 01.04.2023, автотранспортну накладну №053211 від 01.04.2023, сертифікат з перевезення (походження) товару №PL/MF/AS0485744 від 01.04.2023, довідку-калькуляцію про транспортні витрати від 03.04.2023; копію митної декларації країни відправлення №23PL301010E0425102 від 01.04.2023.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.

Так, контрактом від 20.02.2023 №62, укладеним з компанією «ROLMEX ROLNICTWO» (Польща), визначено предмет та умови поставки, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця.

Відповідно до рахунку-фактури від 01.04.2023 №140/04/2023 загальна вартість товару становить 160200,00 польських злотих. Цим документом визначено ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну строк оплати 01.05.2023 (30 днів після відгрузки товару).

Ціна товару в рахунку-фактурі від 01.04.2023 №140/04/2023 (160200,00 польських злотих) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №23UA52U0 від 03.04.2023 (графа 22).

Пунктом 3.1 контракту від 20.02.2023 №62 сторони домовились, що поставка товару здійснюється на умовах FCА Dobrodzien (правила Інкотермс 2000), про що буде вказано в рахунку-фактурі на кожну поставку.

Згідно з офіційним тлумаченням торговельних термінів Інкотермс-2000 умови поставки FCA або Франко-перевізник (... назва місця) означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця.

З урахуванням вказаних умов поставки (FCA) декларант повинен включити у митну вартість товару транспортні витрати від місця передачі товару перевізнику до кордону України.

За обставин цієї справи, визначаючи митну вартість за першим методом, декларант відповідно до пункту 10 статті 58 МК України у МД №23UA52U0 від 03.04.2023 до фактурної вартості додав також витрати з перевезення товару від місця передачі перевізнику до кордону України (11600,00 грн.), що не заперечується відповідачем.

На підтвердження понесення таких витрат митному органу було надано довідку-калькуляцію про транспортні витрати б/н від 03.04.2023, згідно якої транспортні витрати по перевезенню вантажу власним автомобілем № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 по маршруту Dobrodzien (Республіка Польща) «ROLMEX ROLNICTWO» - пп. Ягодин (кордон Україна) по інвойсу від 01.04.2023 №140/04/2023 витрати на пальне складають 6800,00 грн., відрядні водія 4800,00 грн.

В оскаржуваному рішенні від 05.04.2023 №UA205140/2023/000182/2 зазначено, що відповідно до довідки-калькуляції про транспортні перевезення вантажу б/н від 03.04.2023 транспортні послуги за маршрутом Dobrodzien (Польща) до переходу м/п Ягодин становлять 11600 грн. Відстань між Dobrodzien (Польща) і м/п Ягодин за даними Google maps становить 649,2км., тобто вартість перевезення за даним маршрутом складає 17,87 грн/км (0,45євро). За інформацією ДП «Укрпромзовнішекспертиза» за подібним напрямком вартість перевезення вантажів автомобільним транспортом (20т) становить 1,38-2,40 Євро/км. При цьому, до відзиву на позовну заяву відповідач на підтвердження таких доводів долучив роздруківку з Google maps та лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 17.05.2022 №416.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Як вбачається з долученої відповідачем до відзиву на позовну заяву роздруківки з Google maps, відстань з Добродзень (Польща) до м/п Ягодин становить 649,2 км, при цьому суд зауважує, що такий маршрут здійснений через місто Варшава (Польща). В той же час, позивач зазначає, що відстань з Добродзень (Польща) до м/п Ягодин становить 453 км, на підтвердження цього до відповіді на відзив долучив відповідну роздруківку із сайту DELLA, з якої вбачається, що перевезення товару здійснювалося не через місто Варшава, а місто Радом (Польща), що пояснює розбіжність у відстані.

Щодо листа ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 17.05.2022 №416, то суд зазначає, що у ньому наведено середні рівні цін на послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україну (20 т), виходячи згідно аналізу відкритих цінових пропозицій підприємств, що надають відповідні послуги на ринку України та даних спеціалізованих видань. Однак, у спірному випадку перевезення товару здійснювалось саме власним транспортом позивача, а не із залученням до такого перевезення перевізників, тому суд вважає безпідставним посилання відповідача у спірному рішенні від 05.04.2023 №UA205140/2023/000182/2 щодо врахування інформації ДП «Укрпромзовнішекспертиза» про вартість перевезення вантажів за подібним напрямком.

У свою чергу, позивач на вимогу про надання додаткових документів у листі від 04.04.20203 повідомив митний орган про вказані вище обставини та додатково долучив копії свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ), довідку-калькуляцію про транспортні витрати, автотранспортну накладну CMR №053211 від 01.04.2023, однак відповідач такі пояснення залишив поза увагою.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що подана до митного контролю та оформлення довідка-калькуляція про транспортні витрати б/н від 03.04.2023 не містять інформації щодо протяжності у кілометрах маршруту перевезення та розміру тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру товару за 1 кілометр маршруту, що є порушенням вимог наказу Міністерства фінансів України №599 від 24.05.2012.

Відповідно до розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Таким чином, наказ Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 містить посилання на перелік (приклади) документів, які можуть містити в собі відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Отже, вказаний акт не встановлює вичерпний перелік документів, а лише наводить їх приклади.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України для підтвердження витрат на транспортування декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Суд зазначає, що до МД №23UA52U0 від 03.04.2023 було долучено довідку-калькуляцію про транспортні витрати б/н від 03.04.2023, в якій зазначено маршрут, понесені транспортні витрати (в тому числі до кордону Україна). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вказаний документ підтверджує числове значення транспортної складової митної вартості товарів, доводи відповідача в оскаржуваному рішення з цього приводу є припущеннями та не доведеними.

Також в оскаржуваному рішенні зазначено, що згідно пунктом 7 контракту від 20.02.2023 №62 передбачено пакування та маркування товару, а товар поставляється без упаковки, відомостей про маркування (артикул) не надано. З цього приводу необхідно зауважити, що пунктом 7 контракту від 20.02.2023 №62 чітко передбачено, що товар поставляється без упаковки, відтак такі зауваження митного органу про розбіжність суд оцінює критично.

З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. Декларант позивача під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом.

При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

Між тим у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату МД (№UA504170/2023/000351 від 26.03.2023), на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Суд зазначає, що в поданих до митного оформлення документах ціна товару визначена за одиницю товару (за штуку), тоді як митний орган у спірному рішенні визначив відкориговану митну вартість товару не за одиницю товару, а за кілограм. Більше того, до відповіді на відзив позивач долучив лист Волинської митниці на адвокатський запит, з якого вбачається, що за МД №UA504170/2023/000351 від 26.03.2023, на яку посилався митний орган в оскаржуваному рішенні, митне оформлення відбувалося за іншим товаром, ніж зазначено в МД №23UA52U0 від 03.04.2023 (за винятком товару «відвал плуга»); також згідно наданої у такому листі інформації слідує, що за МД №UA504170/2023/000351 від 26.03.2023 товар поставлявся на умовах EXW IT Sala Bolognese (Італія), а у даному випадку товар поставлявся на умовах FCА Dobrodzien (Польща). Вказані вище обставини свідчать про те, що митний орган у рішенні про коригування митної вартості товарів від 05.04.2023 №UA205140/2023/000182/2 взяв за основу митну вартість за інший товар, іншого виробника, який поставлявся за іншими умовами поставки, що є неприпустимим.

У той же час, позивач до матеріалів справи долучив МД №23UA65U3 від 24.02.2023 та МД №22UA98U3 від 01.12.2022, з яких вбачається, що позивач (його декларант) неодноразово здійснював митне оформлення ідентичного товару, що і у даному випадку, придбаного саме у виробника - компанії «ROLMEX ROLNICTWO» (Польща), на тих же умовах FCА Dobrodzien та митне оформлення за вказаними деклараціями здійснено за першим методом за ціною договору, при цьому, ні в оскаржуваному рішенні, ні у відзиві на позовну заяву не зазначено чому було взято за основу для коригування митної вартості товару саме МД №UA504170/2023/000351 від 26.03.2023, а не вказані вище декларації.

Також суд звертає увагу, що позивачем до митного оформлення за МД №23UA52U0 від 03.04.2023 було заявлено такий товар: Товар №1 «Запчастини до сільськогосподарської техніки, що використовуються у сільському господарстві для плугів та борон….Стійка плуга мала 100 шт. Стійка плуга велика 50 шт. Стійка плуга підвищена-100 шт Стійка плуга китйчик-200 шт Відвал плуга китайчук-200 шт Грудинка плуга-250 шт Різак плуга-350 шт Стрілка велика-550 шт Передплужник-600 шт.»; Товар №2 «Вироби з чорних металів, виготовлені методом зварки, згинання, сверління зі сталі. Колесо плуга мале-85 шт Колесо плуга-125 шт. Регулятор колеса плуга-210 шт.», митне оформлення яких здійснювалось за одним пакетом документів. Митним органом скориговано лише митну вартість Товару №1, що свідчить про непослідовність дій відповідача, оскільки виходить, що здійснюючи митне оформлення Товару №2, у митного органу не виникало сумнівів у заявленій декларантом позивача митній вартості (в тому числі щодо транспортної складової), митне оформлення яких здійснювалося за тими ж документами, що і Товару №1.

Крім того, суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті рішення про коригування митної вартості товару відповідач використав виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а вже наявною у митного органу ціновою інформацією. Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 05.04.2023 №UA205140/2023/000182/2 є необґрунтованим та безпідставним, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, відтак позов про визнання протиправним та скасування вказаного рішення підлягає до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2684,00 грн., сплачений згідно платіжної інструкції від 13.04.2023 №128.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. суд виходить з таких приписів статей 134, 139 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із договору про надання правничої допомоги від 10.04.2023 №10/04/23-2, акту приймання-передачі наданих послуг від 12.04.2023, рахунку-фактури від 12.04.2023 №12/04/23-1 та платіжної інструкції від 12.04.2023 №127 позивач сплатив Адвокатському об`єднанню «Преміум Сервіс» 10000,00 грн. на оплату правової допомоги, яка відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг складається з: надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з питань правомірності винесення рішення про коригування митної вартості товару (1,5 год) - 3000,00 грн, складання позовної заяви (3,5 год) - 7000,00 грн.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву заперечив щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вказуючи про їх неспівмірність із складністю справи.

В той же час, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/7375/18).

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу цієї справи, суд зазначає, що предметом позову є рішення про коригування митної вартості, яке складено за наслідками митного декларування однієї партії товарів; спірні правовідносини регулюються нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню і застосуванню адвокатом, не передбачають. При цьому такі послуги, як надання правових консультацій та роз`яснень з питань правомірності винесення оскаржуваного рішення охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України (зокрема, складність справи, яку розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження; час, який об`єктивно необхідно було витратити на підготовку позовної заяви, зважаючи на обсяг наданих адвокатом послуг), враховуючи викладені у відзиві заперечення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 05 квітня 2023 року №UA205140/2023/000182/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.) та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код 43958385).

Суддя О. О. Андрусенко