Справа № 280/2659/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Справа № 280/2659/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивачі просять суд:

визнати дії відповідача неправомірними щодо надання у податкову заставу житлового будинку в АДРЕСА_1 , згідно рішення №122 від 13.02.2018;

зобов`язати відповідача звільнити з під податкової застави та вилучити з об`єкту обтяження податковою заставою житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження 41997782.

Ухвалою суду від 03.05.2023 позовну заяву залишено без руху. У встановлений строк позивачами усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони є співвласниками житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 . Зазначають, що у березні 2023 року позивачі звернулися до відповідача з заявою про скасування податкової зазначеного житлового будинку, проте отримали необґрунтовану відмову. Позивачі вважають, що податкова застава була накладена неправомірно, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства України не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника подків, зокрема майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави. Позивачі зазначають, що житловий будинок був предметом іпотеки на підставі договору іпотеки №184/07/18-2011/З від 17.11.2011. Позивачі вказують на те, що зважаючи на пріоритетність на отримання своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна, встановленим Законом України «Про іпотеку», контролюючий орган не є першочерговим обтяжувачем, а відповідно не мав право приймати спірне рішення. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивачі просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що посилання позивачів на норми Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про заставу» є хибними, так як іпотеко держателем у даному випадку є ПАТ АБ «Укргазбанк». Також, представник відповідача вказував на те, що підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 ПК України. Відповідач зазначає, що чинним законодавством передбачено виключні підстави припинення податкової застави, а саме визначених пп.93.1.1-93.1.4 п.93.1 ст.93 ПК України та у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 ПК України з дня отримання органом доходів і зборів підтвердження про надходження коштів до бюджету від продажу такого майна. Також, відповідач вказував на те, що податкова застава була зареєстрована 04.09.2018, а власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , позивачі стали 18.05.2021, тобто після внесення відомостей про обтяження. Зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке нерухоме майно без обтяжень. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 13.02.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області, правонаступником якого є ГУ ДПС у Запорізькій області, прийнято рішення про опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ОСОБА_5 у податкову заставу.

Зокрема, під обтяження податковою заставою потрапив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що 18.05.2021 за позивачами зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

21.02.2023 позивачі звернулися до ГУ ДПС у Запорізькій області з заявою про скасування податкової застави.

Листом ГУ ДПС у Запорізькій області від 15.03.2023 №10282/6/08-01-13-02-10, позивачам відмовлено у скасуванні податкової застави.

Позивачі, не погодившись з правомірністю обтяження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , податковою заставою, звернулися з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що у контролюючого органу не було правових підстав для застосування податкової застави житлового будинку, оскільки такий був переданий в іпотеку ще у 2011 році.

Відповідно до ст.95.1 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За визначенням п.п.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК України, податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

За правилами п.88.1 ст.88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (п. 88.2 ст.88 ПК України).

Відповідно до п.89.2 ст.89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Відповідно до п.90.1 ст.90 ПК України пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Законом, який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна, є Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-IV (далі - Закон № 1255-IV).

Згідно з ч.1 ст.3 Закону №1255-IV обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону №1255-IV на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ст.2 Закону №1255-IV пріоритет - переважне право обтяжувача відносно права іншої особи на те ж саме рухоме майно; вищий пріоритет - переважний пріоритет одного обтяжувача відносно пріоритету іншого обтяжувача на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж рухомого майна; нижчий пріоритет - пріоритет одного обтяжувача, який підпорядковується пріоритету іншого обтяжувача, на отримання задоволення своїх прав чи вимог щодо одного й того ж рухомого майна; рухоме майно - окрема рухома річ, сукупність рухомих речей, гроші, валютні цінності, цінні папери, а також майнові права та обов`язки, у тому числі майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.14 Закону №1255-IV якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Виходячи із системного аналізу наведених вище положень законодавства, Закон встановлює пріоритет заставодержателя та передбачає черговість реалізації зареєстрованих прав та вимог на рухоме майно та, відповідно, черговість повернення заборгованості, в результаті невиконання позичальником своїх основних зобов`язань.

Саме такий правовий висновок викладений також в постановах Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №806/1751/17 та від 27.04.2021 у справі №440/4097/18, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, є обов`язковими для суду при розгляді справи.

Крім того, як вже зазначалось згідно з п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Відповідно до п.87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

В силу вимог пп.87.3.1 п.87.3 ст. 87 ПК України, не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків, зокрема: майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави.

З аналізу наведених норм вбачається, що до акту опису включається все ліквідне майно платника податків, крім такого, яке не може бути використане як джерело погашення податкового боргу.

Судом встановлено, що у 2011 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстроване приватне обтяження у вигляді іпотеки спірного нерухомого майна на підставі договору іпотеки №184/07/18-2011/13.

Натомість, контролюючим органом рішення про опис спірного майна прийнято у 2018 році зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна публічне обтяження, тобто пізніше ніж обтяження на підставі договору іпотеки.

Таким чином, в силу положень пп.87.3.1 п.87.3 ст.87 ПК України опис спірного майна боржника у податкову заставу за Актом опису майна, а також включення його до Державного реєстру обтяжень рухомого майна проведено контролюючим органом протиправно, оскільки в податкову заставу описано майно, яке перебуває в заставі інших осіб, державна реєстрація якої здійснена до моменту виникнення права податкової застави.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про пріоритетність права на отримання своїх вимог щодо спірного майна на підставі положень Закону України «Про іпотеку» та відсутність у контролюючого органу правових підстав на погашення суми податкового боргу за рахунок цього майна як такого, що перебуває у податковій заставі, оскільки відповідач не є першочерговим обтяжувачем, та, як наслідок, відсутність підстав для внесення до акту опису майна, що перебуває в заставі інших осіб та реєстрації такого обтяження.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_4 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Запорізькій області щодо надання у податкову заставу житлового будинку в АДРЕСА_1 , згідно рішення №122 від 13.02.2018.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області звільнити з під податкової застави та вилучити з об`єкту обтяження податковою заставою житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження 41997782.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова