Справа № 140/299/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/299/23 пров. № А/857/5110/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року (судді Денисюка Р. С., ухвалене у письмовому провадженні у м. Луцьку) у справі № 140/299/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області (ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач -2), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 19.12.2022 № 32 щодо відмови у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України Про державну службу з 19.12.2022, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 09.04.1985 по 20.01.1993, з 14.07.1998 по 12.11.2010, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.12.2022 № 5445/3.25/2-22, виданих Ковельською міською радою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2022 позивач звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII, проте рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 19.12.2022 № 32 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із тим, що призначення (перерахунок) пенсії за віком за нормами Закону № 889-VIII не передбачені.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_1 , тому звернулась до суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним дослідженням обставин справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що чинне пенсійне законодавство не містить прямої заборони щодо здійснення переходу з одного виду пенсії на інший. Наголошує на тому, що позивачу первинно було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», відтак доводи місцевого суду про те, що апелянту встановлено пенсійне забезпечення відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII є хибними. Зазначає, що спірні правовідносини стосуються саме переведення позивача з одного виду пенсії на інший пенсію за віком в межах іншого закону. Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення розміру, як наслідок, спірні правовідносини не стосуються перерахунку одного і того ж виду пенсії.

Відповідач скористався своїм процесуальним правом та подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то колегія суддів вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 04.12.2006 отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, а з 01.03.2022 позивача було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується протоколом № 38 від 12.12.2006 про призначення пенсії та перерахунком пенсії від 22.03.2022.

19.12.2022 позивач звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про перерахунок пенсії, переведення на інший вид пенсії - пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII. Документи для призначення пенсії були направлені на розгляд до ГУ ПФУ у Львівській області.

Разом з заявою про перехід на інший вид пенсії позивач подала до пенсійного органу дві довідки, видані Ковельською міською радою від 13.12.2022 № 5445/3.25/2-22 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

19.12.2022 ГУ ПФУ у Львівській області прийняло рішення за № 32 про відмову у перерахунку пенсії. Рішення мотивоване тим, що Закон № 889-VIII не передбачає проведення перерахунків пенсії державних службовців.

Вважаючи таку відмову пенсійного органу протиправною, позивач оскаржила її до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що у ГУ ПФУ у Львівській не було фактичних та правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок Ковельської міської ради від 13.12.2022 № 5445/3.25/2-22 із одночасним переведенням з пенсії за віком за Законом № 1058-IV на пенсію за віком за Законом № 889-VIII, відтак оскаржуване рішення від 19.12.2022 № 32 про відмову у перерахунку пенсії є правомірним.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України (далі - ЗУ) "Про державну службу" (в редакції на час призначення пенсії позивачу 04.12.2006) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно положень частини другої Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування" дія ЗУ "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить ЗУ "Про місцеве самоврядування", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування. За посадовими особами місцевого самоврядування, посади яких на момент набрання чинності цим Законом було віднесено до відповідних категорій та яким присвоєно ранг згідно з пунктом 5 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", зберігається така сама категорія та присвоюється такий самий ранг з додержанням вимог цього Закону.

Відповідно до статті 21 ЗУ "Про службу в органах місцевого самоврядування" (в редакції на час призначення пенсії позивачу 04.12.2006) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Як видно з матеріалів пенсійної справи позивача, страховий стаж ОСОБА_1 становить понад 40 років, зокрема стаж роботи в органах місцевого самоврядування - понад 20 років. З урахуванням цього 04.12.2006 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком зі стажем в органах місцевого самоврядування відповідно до ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування».

За приписами пунктів 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII, на які покликається позивач у своїх доводах, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції правильно встановлено, що приписи пунктів 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII на спірні правовідносини не поширюються, позаяк позивачу уже була призначена пенсія з 04.12.2006 відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ; з 01.03.2022 позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, тоді як пунктами 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII регулюються виключно питання призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ для осіб, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII мають необхідний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, а не питання переведення з одного виду пенсії на інший чи перерахунку пенсій колишніх державних службовців.

Отже, позивач уже реалізувала своє право на призначення пенсії державного службовця задовго до набрання чинності Законом № 889-VIII, а тому не належить до кола осіб, визначених пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII, яким надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону № 3723-ХІІ за певних умов після 01.05.2016.

Відповідно до п. 47. Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Як уже встановлено судом, з 01.03.2022 позивачу проведено перерахунок пенсійної виплати автоматично та переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

З урахуванням вказаного, колегія суддів наголошує на тому, що за бажанням позивача їй не може бути відмовлено у поновленні виплати пенсії державного службовця, проте в розмірі, який було встановлено до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Щодо вимоги позивача про перерахунок та виплату пенсії державного службовця, колегія суддів зазначає таке.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом № 3723-ХІІ.

Частина перша статті 37-1 Закону №3723-ХІІу редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Проте 01.01.2015 набрав чинності Закон України Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 № 76-VIII (далі Закон № 76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 делегував Уряду.

Умови та порядок перерахунку пенсій державним службовцям були визначені постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірі заробітку для обчислення пенсії» (далі - Постанова № 865), зокрема у пунктах 4 та 5, за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.

Надалі, постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013), якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 01.12.2015, пункт 4 Постанови № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

Відтак, положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова № 1013 не містить.

Отже, з 01.12.2015 по 01.05.2016 чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за статтею 37 Закону № 3723-ХІІ. При цьому, чинна у зазначений період редакція статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.

01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VIII, у зв`язку з чим положення Закону № 3723-ХІІ частково втратили чинність, у тому числі норми статті 37-1.

Натомість, у статті 90 Закону № 889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям.

У рішенні Конституційного Суду України від 23.12.2022 № 3-р/2022 суд зазначив, що з дня набрання чинності законом № 889-VIIІ пенсійне забезпечення державних службовців унормовано законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV як загальним законом, що регулює відносини між усіма суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

З урахуванням наведеного, підстави для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців відсутні, позаяк законодавство не регламентує ані права особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати, ані порядку і умов здійснення такого перерахунку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що оскільки чинним законодавством України не передбачено перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців, тому відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідок Ковельської міської ради від 13.12.2022 № 5445/3.25/2-22.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що під час вирішення цієї справи суд першої інстанції хоч і правильно оцінив фактичні обставини справи, однак дійшов помилкових висновків.

Так, з урахуванням встановлених у справі обставин та чинного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 має право на переведення на пенсію державного службовця, що була призначена їй первинно, тобто до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, відтак рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 19.12.2022 № 32 є протиправним і підлягає скасуванню.

Вказане свідчить про необхідність зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2022 на підставі матеріалів пенсійної справи та з урахуванням зазначених вище висновків суду.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про неповне з`ясування місцевим судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року у справі № 140/299/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 19.12.2022 № 32 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по віку відповідно до Закону України Про державну службу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.12.2022 з урахуванням зазначених вище висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин