Справа № 440/18300/21
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/18300/21
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (надалі також - відповідач), у якій просить:

визнати протиправними дії Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не видання наказу про встановлення ОСОБА_1 щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 2016 по 2019 рік в розмірі 10 % посадового окладу;

зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за період з 2016 року по 2019 рік у розмірі 10 % від посадового окладу;

зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії військовослужбовця, до якої включити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу.

Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску із заявленими позовними вимогами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року вирішено повернути позовну заяву позивачеві.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року № 440/18300/21 скасовано. Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду /а.с. 69-74/.

Матеріали справи надійшли до Полтавського окружного адміністративного суду 05 січня 2023 року, про що свідчить відбиток штемпелю вхідної кореспонденції.

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу передано судді Ясиновському І.Г.

Ухвалою суду від 10 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

17 січня 2023 року до суду надійшли документи, якими усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 10 січня 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що за спірний період йому не виплачувалася надбавка за роботу з таємними документами, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 № 414 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці» та наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам». Надбавка повинна була бути виплачена у зв`язку з виконанням обов`язків за займаною ним посадою, яка передбачає постійну роботу з матеріальними носіями секретної інформації.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов /а.с. 118-120/ представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що Позивач ОСОБА_1 з 15.08.2015 до 27.05.2019 проходив військову службу на посаді заступника військового комісара Семенівського районного військового комісаріату - начальника мобілізаційного відділення. Під час проходження військової служби позивачу на підставі розпорядження УСБУ в Полтавській області №126/Д від 01.10.2015 надавався допуск до державної таємниці за формою 3. Допуск скасовано на підставі розпорядження УСБУ в Полтавській області №18д від 11.02.2020. Доступ до державної таємниці надавався наказом військового ІНФОРМАЦІЯ_1 №25 від 28.01.2016, припинено наказом №110 від 27.05.2019. Для виплати надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, необхідно, щоб громадянину був наданий допуск до державної таємниці, йому наказом керівника наданий доступ до державної таємниці, а також він повинен постійно працювати з відомостями, що становлять державну таємницю. Для виплати надбавки видається наказ. У Семенівському районному військовому комісаріаті служба захисту інформації не працювала з-за відсутності дозволу УСБУ в Полтавській області. Тому з секретними документами за місцем проходження служби позивач не працював. Отримувати для роботи відомості, що становлять державну таємницю, і працювати з ними ОСОБА_1 мав лише в Полтавському обласному військовому комісаріаті. За місяць, в якому позивач працював з секретними документами, він отримував надбавку за роботу в умовах режимних обмежень на підставі наказів військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з розрахунковими листами при виконанні роботи в умовах режимних обмежень виплата надбавки йому здійснювалась, а саме, позивачу було виплачено надбавку в лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні 2016 року, а також у березні, червні, липні 2017 року. В інші місяці надбавка не виплачувалась, оскільки ОСОБА_1 з відомостями, що становлять державну таємницю, не працював. Зі скаргами на невиплату надбавки під час проходження служби позивач до командування ІНФОРМАЦІЯ_2 не звертався.

27 січня 2023 року до суду надійшли пояснення представника третьої особи, відповідно до яких останній просив відмовити у задоволенні позову /а.с.140-142/.

Позивач своїм правом надання відповіді на відзив не скористався.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (надалі також КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу, у тому числі з 15.08.2015 до 27.05.2019 - на посаді заступника військового комісара Семенівського районного військового комісаріату - начальника мобілізаційного відділення /а.с. 123/. Згідно інформації, зазначеної в послужному списку ОСОБА_1 , позивач був звільнений з військової служби у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я) відповідно до пункту 2 частини п`ятої ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу" відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 №101 від 10.05.2019, а згідно наказу ВК Семенівського РВК №67 від 27.05.2019 позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення з 27.05.2019 року /а.с. 122-123/.

Під час проходження військової служби позивачу на підставі розпорядження УСБУ в Полтавській області №126/Д від 01.10.2015 надавався допуск до державної таємниці за формою 3. Допуск скасовано на підставі розпорядження УСБУ в Полтавській області №18д від 11.02.2020. Доступ до державної таємниці надавався наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №25 від 28.01.2016, доступ до державної таємниці припинено наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №110 від 27.05.2019 /а.с. 124/.

Згідно з розрахунковими листами при виконанні роботи в умовах режимних обмежень виплата надбавки йому здійснювалась, а саме, позивачу було виплачено надбавку в лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні 2016 року, а також у березні, червні, липні 2017 року /а.с. 128/.

Вважаючи свої права порушеними діями Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не видання наказу про встановлення ОСОБА_1 щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 2016 по 2019 рік в розмірі 10 % посадового окладу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

В силу вимог ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-XII).

Частиною четвертою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 (надалі - Постанова КМУ №704) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 6 пункту 6 Постанови КМУ №704 передбачено, виплачувати надбавку за виконання функцій державного експерта з питань таємниць та надбавку за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу - у розмірах та порядку, визначених законодавством.

Аналогічні за змістом положення щодо складу грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам містяться у пункті 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 № 260 (надалі-Наказ №260).

Порядок виплати надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень визначено в розділі XI Наказу №260.

Відповідно до п. 1 розділу XI Наказу №260, військовослужбовцям, яким надано доступ до державної таємниці та які виконують службові обов`язки в умовах режимних обмежень у зв`язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці відповідно до функціональних обов`язків, займаються розробкою, виготовленням, обліком, зберіганням і використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці, виплачується надбавка до посадових окладів.

Пунктом 2 розділу XI Наказу №260, встановлено, що розмір надбавки військовослужбовцям (крім військовослужбовців режимно-секретних органів), які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації:

- відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків;

- відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків;

- відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Згідно п. 3 розділу XI наказу №260, для виплати надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, командир військової частини щорічно станом на 01 січня визначає наказом розмір надбавки відповідно до номенклатури посад військовослужбовців і працівників, зайняття яких потребує оформлення допуску до державної таємниці, за погодженням з режимно-секретним органом.

Надбавка військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, виплачується із дня вступу до виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня отримання допуску до державної таємниці за номенклатурою посад та дня підписання наказу про призначення, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені.

Виплата військовослужбовцям надбавки припиняється із дня:

- наступного за днем звільнення від виконання обов`язків за посадою чи вступу до тимчасового виконання обов`язків за посадою, за якою виплату надбавки не встановлено;

- припинення доступу до матеріальних носіїв секретної інформації;

- закінчення науково-дослідних і науково-конструкторських робіт (п. 4 розділу XI Наказу №260).

Пунктом 6 розділу XI Наказу №260 передбачено, що виплата надбавки, встановленої пунктом 2 цього розділу, військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, під час перебування їх на навчанні за заочною формою навчання зберігається.

Таким чином з викладеного слідує, що до грошового забезпечення військовослужбовця входять такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка у зв`язку із роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці.

При цьому, право на надбавку у зв`язку із роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці виникає за сукупності двох умов:

- наявність дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю;

- фактична постійна діяльність із відомостями, що становлять державну таємницю.

У разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України (ст. 30 Закону України «Про державну таємницю»).

Суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регламентуються Законом України «Про державну таємницю».

Статтею 1 Закону України «Про державну таємницю» визначено, що допуск до державної таємниці - оформлення права громадянина на доступ до секретної інформації.

За приписами ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно», а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 7 років; для форми 3 - 10 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про державну таємницю» для розгляду питання про надання громадянам допуску до державної таємниці державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, де працюють, проходять службу або навчаються громадяни, оформляються документи, які надсилаються до органів Служби безпеки України. Перелік та форми таких документів, а також порядок їх надання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 статті 22 Закону України «Про державну таємницю» визначено, що надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну таємницю» рішення про надання доступу до конкретної секретної інформації (категорії секретної інформації) та її матеріальних носіїв приймають керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, у яких виконуються роботи, пов`язані з державною таємницею, або зберігаються матеріальні носії секретної інформації.

Статтею 28 Закону України «Про державну таємницю» встановлено, що громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний:

- не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

- не брати участі в діяльності політичних партій та громадських організацій, діяльність яких заборонена в порядку, встановленому законом;

- не сприяти іноземним державам, іноземним організаціям чи їх представникам, а також окремим іноземцям та особам без громадянства у провадженні діяльності, що завдає шкоди інтересам національної безпеки України;

- виконувати вимоги режиму секретності;

- повідомляти посадових осіб, які надали йому доступ до державної таємниці, та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти у письмовій формі про свій виїзд з України;

- додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Нормами статті 29 Закону України «Про державну таємницю» передбачені обмеження прав у зв`язку з допуском та доступом до державної таємниці, а саме:

- громадянин, якому було надано допуск та доступ до державної таємниці у порядку, встановленому законодавством, і який реально був обізнаний з нею, може бути обмежений у праві виїзду на постійне місце проживання в іноземну державу до розсекречування відповідної інформації, але не більш як на п`ять років з часу припинення діяльності, пов`язаної з державною таємницею (ч. 1 ст. 29);

- не обмежується виїзд у держави, з якими Україна має міжнародні договори, що передбачають такий виїзд і згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 2 ст. 29);

- на громадянина також поширюються обмеження свободи інформаційної діяльності, що випливають з цього Закону (ч. 3 ст. 29).

Отже, Законом України «Про державну таємницю» передбачені відповідні обмеження до громадян, які працюють з відомостями, що становлять державну таємницю.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про державну таємницю» у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону України «Про державну таємницю» Кабінет Міністрів України постановою від 15.06.1994 № 414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі за текстом Положення № 414).

У п. 1 Положення № 414 зазначено, що воно визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших державних органів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю.

Відповідно до п. 2 Положення № 414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, крім працівників режимно-секретних органів, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

За приписами п. 5 Положення № 414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Відповідно до п. 6 Положення № 414 персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.

Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), заробітної плати (у разі визначення законом її розміру) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Умови, за яких державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації можуть отримати дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, встановлено у ст. 20 Закону України «Про державну таємницю».

Надання допуску до державної таємниці, передбачає визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією. Зокрема, така необхідність виникає, якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Тобто, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону України «Про державну таємницю» залежить від ступеня секретності.

Відсутність у посадової особи допуску до державної таємниці (встановленої форми) унеможливлює виконання нею посадових обов`язків, відтак і саме перебування на посаді, яка за обсягом покладених на неї завдань вимагає доступу до державної таємниці і умовою призначення на яку (перебування на якій) є наявність/необхідність оформлення допуску до державної таємниці.

Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до ст. 30 Закону України «Про державну таємницю» виникає право на отримання компенсації.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 25.07.2019 у справі № 296/6615/17, від 07.05.2020 у справі № 813/2925/18, від 27.05.2020 у справі № 806/2056/18, від 28.01.2021 у справі № 240/229/20.

Як вже зазначалося вище, за змістом пункту 2 Положення № 414 компенсація надається у виді надбавок до посадових окладів (тарифних ставок) у відсотковому відношенні, розмір якого залежить від ступеня секретності інформації, до якої оформлено допуск. Зокрема, за допуск до відомостей та їх носіїв, що мають ступінь секретності «таємно» встановлюється 10% надбавка.

В той же час, Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 по справі № 802/74/15-а висловив правовий висновок, що положення ст. 30 Закону України «Про державну таємницю», п. п. 2, 5 Положення № 414 слід розуміти так, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер умов її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з доступом до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням № 414, про що видати відповідний розпорядчий документ.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 25.07.2019 у справі № 296/6615/17, від 07.05.2020 у справі № 813/2925/18, від 27.05.2020 у справі № 806/2056/18, від 28.01.2021 у справі № 240/229/20.

При цьому, факт невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не є і не може бути свідченням невиконання роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці (постанова Верховного Суду 28.01.2021 у справі №240/229/20).

У цій справі спір стосується наявності підстав для видання відповідачем наказу про встановлення ОСОБА_1 щомісячної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 2016 по 2019 рік в розмірі 10 % посадового окладу.

Так, відповідно до довідки від 25.01.2023 №1/3/29, складеної відповідачем встановлено, що:

допуск до державної таємниці надано за формою 3 (три) - Розпорядженням УСБ України в Полтавській області №126/Д від 01.10.2015р.;

доступ до державної таємниці, після здачі заліків та надходження матеріалів від УСБ України, наданий наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №25 від 28.01.2016р.;

доступ до державної таємниці припинено, за відсутності потреби у роботі наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №110 від 27.05.2019р.;

допуск до державної таємниці скасовано за формою 3 (три) - Розпорядженням УСБ України в Полтавській області №18д від 11.02.2020р.

Інформація про роботу громадянина ОСОБА_2 , а саме його реальну обізнаність чи не ознайомлення з матеріальними носіями секретної інформації, після надання допуску та доступу до державної таємниці у порядку, встановленому законодавством, підтвердити не можливо, у зв`язку з відсутністю на збереженні відповідних форм обліку /а.с. 124/.

Суд наголошує, що згідно з розрахунковими листами при виконанні роботи в умовах режимних обмежень виплата надбавки ОСОБА_1 здійснювалась, а саме, позивачу було виплачено надбавку в лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні 2016 року, а також у березні, червні, липні 2017 року /а.с. 128/.

Сукупність вищевказаних фактичних обставин вказує на те, що позивач мав допуск до державної таємниці, а характер його роботи (служби) на посаді передбачав роботу по забезпеченню режиму таємності, а також роботу з документами, справами, матеріальними носіями інформації, які вимагають наявність доступу до державної таємниці, що є підставою для отримання позивачем надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за відповідний період проходження служби.

Доводи відповідача про відсутність правових підстав для нарахування позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за відсутності наказів про встановлення такої надбавки за займаною посадою, суд вважає необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач мав допуск до державної таємниці, а характер його роботи (служби) передбачав роботу по забезпечення режиму таємності, а також роботу з документами, справами, матеріальними носіями інформації, які вимагають наявність доступу до державної таємниці.

Посилання відповідача на те, що наявність допуску до державної таємниці у позивача під час проходження служби не тягне за собою обов`язку автоматично нарахувати та виплачувати надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, суд вважає необґрунтованим, оскільки у разі коли особа має відповідний доступ до державної таємниці і за умовами своєї професійної діяльності працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень.

Крім того, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів того, що під час проходження позивачем військової служби, в межах спірного періоду, останньому було скасовано доступ до державної таємниці. Доказів того, що позивач таку роботу не здійснював відповідачем також суду надано не було.

Суд повторно зауважує, що самим відповідачем зазначено, що доступ до державної таємниці, після здачі заліків та надходження матеріалів від УСБ України, наданий наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №25 від 28.01.2016, а також доступ до державної таємниці припинено, за відсутності потреби у роботі наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №110 від 27.05.2019.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано позивачем, за період роботи позивача виплачено надбавку в лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні 2016 року, а також у березні, червні, липні 2017 року.

Разом з тим, суд зазначає, що відсутні підстави для нарахування та виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з 01.01.2016 (як просить позивач в позові), оскільки, п. 4 розділу XI Наказу №260 встановлено, що надбавка військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, виплачується із дня вступу до виконання обов`язків за посадами, але не раніше дня отримання допуску до державної таємниці за номенклатурою посад та дня підписання наказу про призначення, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадами, до яких вони допущені.

Як вже зазначалось, доступ до державної таємниці, після здачі заліків та надходження матеріалів від УСБ України, наданий наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №25 від 28.01.2016.

В той же час, позивач лише наказом командира в/ч НОМЕР_1 №101 від 10.05.2019 звільнений з військової служби у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я) відповідно до пункту 2 частини п`ятої ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу" та згідно наказу ВК Семенівського РВК №67 від 27.05.2019 позивача виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення з 27.05.2019 року та наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 №110 від 27.05.2019 припинено доступ до роботи з відомостями, що містять державну таємницю.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, судом встановлено протиправність дій щодо не нарахування та невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу за період з 28.01.2016 по 27.05.2019 з урахуванням проведених виплат.

Водночас, при вирішенні позовних вимог у частині зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії військовослужбовця, до якої включити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% від посадового окладу, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідачем ще не здійснено нарахування та виплату надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу за період з 28.01.2016 по 27.05.2019 з урахуванням проведених виплат, а відтак у суду під час розгляду цієї справи відсутні докази про ухилення від інших зобов`язань.

Крім того, суд зауважує, що позивачем не доведено жодними доказами факт його роботи чи доступу до неї з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно», щоб б дозволило констатувати наявність підстав для нарахування та виплату надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі саме 15% посадового окладу, як це зазначено позивачем в другій позовній вимозі.

З огляду на це, суд дійшов висновку про відмову у позові в частині вказаних позовних вимог, як передчасних.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач від сплати судового збору звільнений, а відповідач доказів понесення судових витрат суду не надав, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Шевченка, буд. 78-А, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код 07851296), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу за період з 28.01.2016 по 27.05.2019 з урахуванням проведених виплат.

Зобов`язати Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10% посадового окладу за період з 28.01.2016 по 27.05.2019 з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч. ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г. Ясиновський