Справа № 580/6671/22
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року справа № 580/6671/22

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС в Черкаській області від 03.12.2021 №Ф-313-25У про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 4465,33 грн.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 від 04.01.2023 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 14.03.2023 №204/0/15-23 звільнено ОСОБА_2 з посади судді Черкаського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Розпорядженням керівника апарату Черкаського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 №84 призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи №580/6671/22.

За результатами проведення повторного автоматичного розподілу справа призначена судді Гаращенку В.В.

Ухвалою судді Гаращенка В.В. від 28.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 25.05.2023 зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.07.2023 поновлено провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що в оскарженій вимозі відповідача від 03.12.2021 №Ф-313-25У не зазначено періоду, за який відбулося нарахування заборгованості з недоїмки по сплаті єдиного внеску та правові підстави для нарахування недоїмки - не вказано акт податкової позапланової чи довідку про проведення камеральної перевірки, в яких могли бути визначені податкові зобов`язання з ЄСВ та нараховані штрафні санкції.

За твердженням представника позивача, протягом всього періоду зайняття підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування та вчасно сплачувала до бюджету єдиний податок та єдиний внесок в установлені строки, у зв`язку з чим відповідач жодного разу не складав акти перевірок відносно ФОП ОСОБА_1 про порушення вимог податкового та іншого законодавства.

Єдиною підставою для прийняття оскаржуваної вимоги №Ф-313-25У, зі слів працівників Золотоніської ОДПІ, є те, що позивач помилково перерахував кошти на інший розрахунковий рахунок, у зв`язку з чим, у неї, нібито, виникла заборгованість по єдиному внеску.

На думку представника позивача, допущена під час перерахування єдиного внеску технічна помилка не може бути підставою для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені, оскільки кошти нею були сплачені у повному обсязі та надійшли до Державного бюджету.

На підставі наведеного представник позивача вважає, що оскаржена вимога є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому, а також додаткові пояснення, в яких просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що за даними інформаційної системи ІС «Податковий блок» станом на 03.12.2021 за позивачем обліковувалась заборгованість з єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування (код платежу 71040000) та з єдиного внеску нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати (71010000), яка становила 4465,33 грн, отже контролюючим органом 03.12.2021 сформовано податкову вимогу №Ф-313-25У, яка направлена боржнику листом з повідомленням про вручення.

Протягом 2022 року ОСОБА_1 частково погашено заборгованість, а саме: з єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців у сумі 492,88 грн; з єдиного внеску нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати у сумі 845,30 грн.

Отже, на час розгляду справи залишок непогашеної заборгованості становить 3127,15 грн.

На підставі наведеного відповідач вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Щодо строку звернення до суду представник позивача зазначив, що позивач ОСОБА_3 28 лютого 2022 року, після початку збройної агресії російської федерації та запровадження в Україні воєнного стану, змушена була виїхати разом зі своєю сім`єю до Німеччини, де отримала статус біженця, про що свідчить посвідчення женця від 09.03.2022 р. № НОМЕР_1 . Окрім того, необхідно врахувати, що у вказаний період ОСОБА_3 перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку та не могла залишати надовго дитину без материнської опіки (з метою короткочасного виїзду до м. Золотоноша Черкаської області). Зазначені обставини об`єктивно перешкоджали позивачці у 2022 році звернутися своєчасно за захистом свого права до Черкаського окружного адміністративного суду, позаяк вона перебувала в іншій країні та не могла зібрати необхідних документів для подання позовної заяви до суду. Лише після приїзду в Україну у грудні 2022 року позивачка отримала відомості про свій майновий стан та скористалася правовою допомогою адвоката системи БПД ОСОБА_4 .

За ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010р. (далі - Закон №2464-VI).

Дія Закону №2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 цього Закону).

Згідно з абз. 4, 5, 6 ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац 8 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI).

Відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Слід зазначити, що правовий інститут строків звернення до суду, не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв визначення поважності причин їх пропуску. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

В даному випадку позивач мала об`єктивні перешкоди щодо звернення до суду у встановлені строки, тому суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та його поновлення.

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, за позивачем обліковується заборгованість з єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, за кодом платежу 71040000, у сумі 2580,31 грн, що виникла за період 20.01.2015 по 31.12.2018, з урахуванням часткової сплати позивачем, на підставі:

- річних звітів поданих платником від 03.02.2015 № та від 05.02.2016 №;

- рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 13.03.2018 №, яким нараховано пеню в сумі 373,81 грн.

Крім того, за позивачем обліковується заборгованість з єдиного внеску нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати за кодом платежу 71010000, у сумі 1380,10 грн, що виникла за період з 20.05.2015 по 31.12.2016, з урахуванням часткової сплати позивачем, на підставі:

- щомісячних звітів поданих платником від 14.04.2015 №, від 20.05.2015 №, від 17.06.2015 №, 16.07.2015 №, від 13.08.2015 №, від 18.09.2015 №, від 15.10.2015 №, від 19.11.2015 №, від 09.12.2015 №, від 18.01.2016 №.

- рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 15.08.2016 №326/2313, яким нараховано пеню в сумі 131,11 грн.

Враховуючи наявну заборгованість, Головним управлінням ДПС у Черкаській області сформовано вимогу №Ф-313-5У від 03.12.2021, якою зобов`язано позивача сплатити недоїмку в сумі 3960,41 грн та пеню в сумі 504 грн 92 коп., що загалом складає 4465 грн 33 коп.

Не погоджуючись із наведеною вимогою позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд враховує, що Закон №2464-VІ визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з положеннями частини другої статті 8 та статті 12 Закону № 2464-VI, єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є; фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VІ платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з частиною 11 статті 9 Закону № 2464-VІ у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 25 Закону №2464-VІ у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (ч. 6 ст. 25 Закону №2464-VІ).

Згідно з частиною десятою статті 25 Закону № 2464-VI, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VI передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до частини 13 статті 25 Закону № 2464-VІ нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно. У разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування пені зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду.

Частиною 14 статті 25 Закону № 2464-VІ встановлено, що про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі Інструкція №449).

Згідно з п.1 розділу VII Інструкції №449, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Положеннями пп. 2 п. 2 розділу VII Інструкції №449 визначено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

В силу вимог ч. 16 ст. 25 Закону №2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

З аналізу викладених правових норм вбачається, що умовою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного внеску. При цьому, сплачені платником суми зараховуються в порядку календарної черговості для погашення недоїмки, штрафів та пені.

Пунктом 3 розділу VI Інструкції №449 передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

З наведених норм Інструкції №449 вбачається, що за наявності заборгованості на кінець календарного місяця, в тому числі штрафів та пені, платнику надсилається вимога про сплату зазначеної заборгованості.

Враховуючи, що рішеннями від 13.03.2018 № та від 15.08.2016 №326/2313 позивачу нарахована пеня в сумі в сумі 373,81 грн. та в сумі 131,11 грн., а також враховуючи самостійне нарахування позивачем згідно поданих звітів єдиного соціального внеску та часткову сплату заборгованості, тому відповідачем правомірно сформовано та направлено вимогу про сплату боргу №Ф-313-5У від 03.12.2021 на цю саму суму 4465 грн 33 коп.

Доводи позивача про помилкову сплату ЄСВ на інший рахунок не заслуговують на увагу, оскільки позивач не надала доказів такої сплати.

При цьому, за умови наявності не скасованого рішення про нарахування пені, твердження позивача про неправомірність вимоги є передчасними.

Також суд відхиляє твердження представника позивача щодо заборони нарахувань штрафних санкцій та пені у період дії карантину з 01.03.2020, зважаючи на ту обставину, що пеня нарахована позивачу до 01.03.2020 за попередні періоди. В свою чергу, недоїмка позивача також виникла за попередні періоди з 20.01.2015 по 31.12.2018 по сплаті ЄСВ при здійсненні власної підприємницької діяльності та за період з 20.05.2015 по 31.12.2016 внаслідок нарахованого позивачем як роботодавцем ЄСВ на суми заробітної плати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати слід залишити за позивачем.

Враховуючи, що ухвалою суду від 28.03.2023 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору в сумі 992,40 грн. до ухвалення судового рішення, тому у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог з позивача необхідно стягнути наведену суму грошових коштів до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Державного бюджету України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО