Справа № 500/2389/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2389/23

11 липня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Т.А." до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Т.А." (далі - Товариство, позивач) через представника - адвоката Божка Андрія Володимировича звернулося до суду з позовом до Тернопільської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби України), у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000178/2 від 23.11.2022.

Позов обґрунтовано тим, що 06.05.2022 між компанією «TIANJIN TANGYE VALVE CO., LTD» (Китай), (продавець) та Товариством (покупець) був укладений контракт №ITNG-STA на поставку товарів. Тоді ж підписана специфікація №1 до контракту, відповідно до якої продавець та позивач визначили, що загальна вартість товару за специфікацією складає 41145,75 доларів США на умовах поставки товару FOB м. Тяньцзінь, Китай. 06.05.2022 продавцем виставлений до сплати інвойс на цю суму, який сплачений Товариством повністю двома платежами у травні та червні 2022 року.

У листопаді 2022 року з метою митного оформлення ввезеного на територію України товару уповноваженою особою позивача подано електронну митну декларацію (далі - ЕМД) №22UA95U4 від 23.11.2022 з документами на підтвердження митної вартості за ціною договору. Митна вартість товару склала 1 824 412,94 грн, з яких 41 145,75 доларів США х 36,5686 (курс валюти) ціна товару, 319 770,47 грн - витрати щодо перевезення товару з Китаю до місця ввезення на митну територію України.

Проте митний орган прийняв спірне рішення №UA403030/2022/000178/2 від 23.11.2022, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України (далі - МК України), аргументуючи наступним: позивач не надав до митного оформлення спірного товару документи, що підтверджують витрати на транспортування товару до митної території України та пов`язані з ним витрати на його навантаження; не надав до митного оформлення страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; а також не надав у відповідь на запит платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, договору (угоди, контракту) з третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; копії митної декларації країни відправлення, країни транзиту; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару.

Позивач з таким рішенням не погоджується та вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом, а також підтвердити вартість послуг перевезення.

Товариство вказує, що на день митного оформлення імпортованого товару, останній було оплачено у повному обсязі, про що надані відповідні документи відповідачу. Додатково на запит митного органу надавалися пояснення щодо транспортних витрат та перевізних документів, проте відповідач вимагав документи на перевезення, які відсутні у Товариства та й не могли бути в нього. При цьому МК України не містить чіткого переліку документів, які зобов`язаний надати позивач для підтвердження числових значень витрат на транспортування, позивач вважав, що поданих документів було достатньо.

Товариство вважає, що у Тернопільської митниці були всі документи, які підтверджували можливість визначити митну вартість товару за ціною договору. Визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її у сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово.

09.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги заперечує (а.с.60-68). В обґрунтування своєї позиції наводить положення законодавства, що підлягають до застосування у спірних правовідносинах, та вказує, що 23.11.2022 уповноваженою особою позивача подано до митного оформлення митну декларацію, у якій до митного оформлення заявлено товар фітинги для труб і трубок з чорних металів, сталеві литі. До митного оформлення подано ряд документів. Під час їх опрацювання та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товарів автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» (далі - АСМО «Інспектор») було згенеровано форми митного контролю 101-1, 103-1, 105-2, 106-2, 107-3, 108-3, 115-7. Також, АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур із зазначенням про можливе заниження митної вартості товарів.

Митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами якої виявлено розбіжності у поданих документах, зокрема: 1) перевезення товару згідно поданих до митного контролю та оформлення документів здійснювалося морським видом транспорту із порту «Tianjin» (Китай) до порту призначення «GDANSK» (Польща). Відповідно до п.1.3 та 2.1.6 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.12.2021 № OBKH201221/2 для перевезення товару клієнт надає експедитору заявку, що стосується партії товару, та експедитор на підставі даної заявки готує відповідний додаток до даного договору і передає його клієнту для підпису, не пізніше, ніж за 2 (дві) доби до початку надання послуг. Дані документи декларантом не надано на вимогу митного органу, як додаткові документи пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) експедитором ТОВ «Оушн Брідж» згідно наданої довідки про транспортно-експедиційні витрати від 10.10.2022 № 491 витрати до митного кордону України складають 319 770,47 грн. Відповідно до платіжних доручень від 09.08.2022 №4056 та №4057 загальна сума оплати за надані послуги становить 362 029,14 грн. Додатково надано рахунок на оплату від 08.08.2022 № 2208010 на суму 319 770,47 грн, інших додаткових документів не надано; 3) згідно накладної УМВС (Ж/Д накладна) від 08.11.2022 № 33945803 відправлення залізничним транспортом відбувалося з порту м. ГЛІВІЦЕ (Польща) (Глівіце ПОРТ) до митного кордону України Мостиська ІІ, а відповідно до коносаменту порт призначення «GDANSK» (Польща). Отже, транспортування від порту призначення до митного кордону України повинно бути розпочато з м. Гданськ.

Митний орган вважав, що у сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.

Додатково уповноваженою особою декларанта подані документи, яких було недостатньо для підтвердження визначеної митної вартості за ціною договору. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, оскільки вартість подібних товарів є значно вищою. В оскаржуваному рішенні (у гр.33) зазначено причини, через які заявлена декларантом митна вартість не могла бути визнаною, описано послідовність застосування методів визначення митної вартості. Також у митного органу виникли сумніви щодо класифікації товару. За результатами перевірки винесене рішення про визначення коду товару №KT-UA-2022 від 23.11.2022 з кодом за Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) . У митного органу виникли сумніви щодо заявленої позивачем митної вартості спірного товару, оскільки вартість раніше оформлених у попередніх періодах митними органами таких ідентичних товарів за кодом УКТ ЗЕД є значно вищою. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно зі статтею 64 МК України. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо вартості обрахованого та визнаного митним органом згідно митного оформлення ідентичного товару, яке здійснено в попередньому періоді за ЕМД від 14.09.2022 №UA500020/2022/016100 на рівні 2,17 дол. США/кг (USD/кг).

Представник відповідача вказує, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства та обґрунтовано, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

20.06.2023 у суді зареєстрована відповідь на відзив представника позивача (а.с.84-85). Представник позивача наполягає, що на підтвердження понесених Товариством витрат на перевезення товару з Китаю до України надано достатні і належні докази, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Стосовно коду товару за УКТ ЗЕД, то зазначив, що у сертифікаті про походження товару №22С4403А2437/00257 від 14.07.2022 та експортній митній декларації №00174481 від 23.06.2022 зазначено інший код товару , ніж в МД ІМ40ДЕ №22UA95U4 від 23.11.2022. Відповідач 23.11.2022 прийняв рішення про визначення коду товару №KT-UA-2022, яким самостійно змінив код спірного товару згідно УКТ ЗЕД з на та відповідно змінив опис товару, задекларованого в МД. При цьому розмір мита для товарів як за кодом УКТ ЗЕД , так і за кодом УКТ ЗЕД складає 5% від бази оподаткування, що не спричинило жодного заниження митної вартості зі сторони Товариства.

Щодо тверджень відповідача про сумніви щодо заявленої позивачем митної вартості спірного товару, оскільки вартість раніше оформлених у попередніх періодах митними органами таких ідентичних товарів за кодом УКТ ЗЕД є значно вищою, то представник Товариства звернув увагу на те, що в оскаржуваному рішенні про коригування митний орган вказав на відсутність у нього інформації про ціни на угоди щодо ідентичних товарів. Представник позивача просив позов задовольнити.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Ухвалою суду від 20.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні.

Розгляд справи здійснювався відповідно до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Т.А." є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності.

06.05.2022 між компанією «TIANJIN TANGYE VALVE CO., LTD», Китай (продавець) та Товариством (покупець), укладений контракт №ITNG-STA, відповідно до умов якого продавець зобов`язується продати товар, а покупець прийняти та оплатити продукцію (а.с.14-16).

Відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 3.1, 3.2, 4.2, 4.3 та 5.2 контракту продавець і покупець погодили, зокрема, що характеристика товару: якість, розміри та зовнішній вигляд продукції повинні відповідати опису в специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту. Номенклатура, кількість та ціни на товар, що постачається, визначаються у відповідності до погоджених сторонами додатків, які складаються на кожну конкретну партію товару, що постачається, та є невід`ємними частинами контракту. Відвантаження товару здійснюється морським транспортом на умовах FOB Китай або CIF м. Одеса/Іллічівськ відповідно до правил Інкотермс 2010. Умови та строки поставки можуть бути змінені та вказані в додатках (інвойсах) до контракту.

Ціна товару, який постачається по контракту, встановлюється в доларах США та включає вартість тари, упаковки та маркування товару. Ціни на товар зазначаються в додатках (інвойсах) на кожну партію товару, що постачається. Умови оплати: 100% передоплата.

На виконання цього зовнішньоекономічного контракту Товариством згідно з рахунком-фактурою (інвойс) № TY20220503 від 06.05.2022 на митну територію України ввезено товар.

23.11.2022 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення Філоненко С.С. , подано до митного оформлення МД типу ІМ40ДЕ № 22UA95U4, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення наступні товари: «Фітинги для труб і трубок з чорних металів, сталеві литі: фланець з допустимим тиском PN10, розміром 15 мм, - 100 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 20 мм, - 100 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 25 мм, - 300 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 32 мм, - 300 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 40 мм, - 500 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розмір см 50 мм, - 1700 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 65 мм, - 1275 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 80 мм, -1700 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 100 мм, - 2125 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 125 мм, - 600 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 150 мм, - 600 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 200 мм, - 400 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 250 мм, - 150 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 300 мм, - 50 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 3 50 мм, - 15 шт; фланець з допустимим тиском PN10, розміром 500 мм, - 10 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 15 мм, - 100 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 20 мм, - 100 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 25 мм, - 200 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 32 мм, - 200 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 40 мм, - 200 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 50 мм, - 700 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 65 мм, - 250 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 80 мм, - 700 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 100 мм, - 120 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 125 мм, - 200 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 150 мм, - 200 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 200 мм, - 200 шт; фланець з допустимим тиском PN16, розміром 250 мм, - 50 шт; Країна виробництва - CN Торговельна марка - немає даних. Виробник - TIANTIN TANGYE VALVE CO., LTD» (а.с.21).

До МД як вбачається з інформації, наведеної в гр. 44, уповноваженою особою позивача до митного оформлення подані наступні документи:

пакувальний лист № TY20220503 від 06.05.2022;

рахунок-фактура (інвойс) № TY20220503 від 06.05.2022;

автотранспортна накладна (CMR) № WMSS22062007 від 26.06.2022;

накладна УМВС № 33945803 від 08.11.2022;

сертифікат про походження товару № 22C4403A2437/000257 від 14.07.2022;

банківські платіжні документи, що стосується товару, № 74 від 10.05.2022 та № 78 від 22.06.2022;

банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг № 4056 від 09.08.2022 та № 4057 від 10.08.2022;

документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 491 від 10.10.2021;

доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація № 1 від 06.05.2022;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 1TNG-STA від 06.05.2022;

договір про надання послуг митного брокера № 53 від 17.05.2021;

договір (контракт) про перевезення № OBKH201221/2 від 20.12.2021;

копія митної декларації країни відправлення № 00174481 від 23.06.2022 (а.с.14-33).

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, АСМО «Інспектор» згенеровано такі форми митного контролю: « 101-1 Витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів»; « 103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби»; « 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; « 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»; « 107-3 Контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД»; « 108-3 Витребування документів, які підтверджують коди товарів згідно з УКТ ЗЕД»; « 115-7 Перевірка наявності задекларованих товарів у реєстрі товарів, що містять об`єкти права інтелектуальної власності».

Також, АСМО «Інспектор» посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур: «Товар(и) № 1: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Перевірити задекларовані документи, що підтверджують походження товарів. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до МК України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин третьої та четвертої статті 53 МК України.

Підстава: Перелік індикаторів ризику. Індикатори пункт 3.1.1 Переліку індикаторів ризику доведених листом ДМСУ від 07.02.2022 №08-2/24-01/7/984 "Опис такий, що не дозволяє класифікувати товар за заявленим кодом та/або однозначно ідентифікувати товар, його походження, характеристики, що впливають на застосування заходів тарифного та/або нетарифного регулювання" пункт 3.3.4 Переліку індикаторів ризику доведених листом ДМСУ від 07.02.2022 №08-2/24-01/7/984 "Заявлення митної вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено".

Товар №: [1 - ] В електронному інвойсі відсутня інформація щодо торговельної марки товару. При цьому товар за відповідним кодом згідно з УКТ ЗЕД наявний у Митному реєстрі ОПІВ. Розглянути питання щодо здійснення заходів, передбачених Порядком застосування заходів щодо сприяння захисту прав інтелектуальної власності та взаємодії митних органів з правовласниками, декларантами та іншими заінтересованими особами, затвердженого наказом Мінфіну від 09.06.2020 № 281 (в тому числі щодо необхідності проведення митного огляду).».

Тернопільською митницею направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу про надання додаткових документів наступного змісту: «Відповідно до пункту 2 статті 264 МК України прошу Вас представити до митного контролю та митного оформлення оригінали документів. Прошу надати додаткові документи (фотографії) по товару для підтвердження відсутності торгової марки товару згідно вимог пункту 8 статті 257 МК України.

Початок консультації з митним органом. У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалось), прошу відповідно до частини другої статті 53 МК України надати документи: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до частини третьої статті 53 МК України прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення, країни транзиту; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.

Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов 'язані протягом 10 календарних днів на да ти додаткові документи» (а.с.34).

Уповноваженою особою декларанта додатково надано митному органу: рахунок на оплату № 2208010 від 08.08.2022; опис товару від 06.05.2022. Листом № б/н від 23.11.2022 позивачем повідомлено митницю, що додаткові документи в рамках строку, передбаченого частиною третьою статті 53 МК України, надаватися не будуть (а.с.35-38).

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000178/2 від 23.11.2022, у гр. 33 якого зазначено: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення, країни транзиту; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.

Встановлено, що перевезення товару згідно поданих до митного контролю та оформлення документів здійснювалося морським видом транспорту із порту «Tianjin» (Китай) до порту призначення «GDANSK» (Польща). Відповідно до п.1.3 та 2.1.6 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.12.2021 № OBKH201221/2 для перевезення товару клієнт надає експедитору заявку, що стосується партії товару, та експедитор на підставі даної заявки готує відповідний додаток до даного договору і передає його клієнту для підпису, не пізніше, ніж за 2 (дві) доби до початку надання послуг. Дані документи декларантом не надано на вимогу митного органу, як додаткові документи пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

Експедитором ТОВ «Оушн Брідж» згідно наданої довідки про транспортно-експедиційні витрати від 10.10.2022 № 491 витрати до митного кордону України складають 319 770,47 грн. Відповідно до платіжних доручень від 09.08.2022 №4056 та №4057 загальна сума оплати за надані послуги становить 362 029,14 грн. Додатково надано рахунок на оплату від 08.08.2022 № 2208010 на суму 319 770,47 грн, інших додаткових документів не надано.

Згідно накладної УМВС (Ж/Д накладна) від 08.11.2022 № 33945803 відправлення залізничним транспортом відбувалося з порту м. ГЛІВІЦЕ (Польща) (Глівіце ПОРТ) до митного кордону України Мостиська ІІ, а відповідно до коносаменту порт призначення «GDANSK» (Польща).

Отже, транспортування від порту призначення до митного кордону України повинно бути розпочато з м. GDANSK.

За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступні митні формальності за кодами « 105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів» та « 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів», а також « 107-3 Контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД». Відповідно посадовою особою митного органу додатково сформовано митну формальність « 108-3 Витребування документів, які підтверджують коди товарів згідно з УКТ ЗЕД».

Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та 23.11.2022 о 09:26 год надіслано електронні повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару та о 12:39 год про надання додаткових документів для підтвердження класифікації товару. Декларантом 23.11.2022 о 10 год 26 хв надіслано лист № б/н та повідомлено митний орган про відсутність можливості надати додаткові документи.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною четвертою статті 54 МК України визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо класифікації товару. За результатами перевірки митним органом винесено рішення про визначення коду товару KT-UA-2022 від 23.11.2022 зі встановленим кодом УКТЗЕД .

Відповідно у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, оскільки вартість раніше оформлених у попередніх періодах митними органами таких ідентичних товарів за кодом УКТ ЗЕД є значно вищою.

Крім того, у сертифікаті про походження товару від 14.07.2022 №22С4403А2437/00257 та в копії митної декларації країни відправлення від 23.06.2022 №00174481 код товару відмінний від заявленого. Інших додаткових документів на вимогу митного органу не надано.

Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана за основним методом. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59- 63 МК України. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно статті 64 МК України. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо вартості обрахованого та визнаного митним органом згідно митного оформлення ідентичного товару, яке здійснено в попередньому періоді за ЕМД від 14.09.2022 №UA500020/2022/016100, на рівні 2,17 дол. США/кг (USD/кг) (а.с.39-40).

Позивач з метою випуску товару у вільний обіг скористався правом, визначеним частиною сьомою статті 55 МК України та подав митному органу нову митну декларацію 22UA09U2, сплативши суму митних платежів згідно із заявленою митною вартістю із наданням гарантій відповідно до розділу X МК України в забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом (а.с.75).

У подальшому, не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Рішення відповідача (дії, вчиненні при його прийнятті) як суб`єкта владних повноважень, що є предметом цього позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Підставою для сумніву митного органу щодо заявленої митної вартості товару згідно з № 22UA95U4 від 23.11.2022 були такі обставини:

1) Перевезення товару згідно поданих до митного контролю та оформлення документів здійснювалося морським видом транспорту із порту «Tianjin» (Китай) до порту призначення «GDANSK» (Польща).

Відповідно до п.1.3 та 2.1.6 договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.12.2021 № OBKH201221/2 для перевезення товару клієнт надає експедитору заявку, що стосується партії товару, та експедитор на підставі даної заявки готує відповідний додаток до даного договору і передає його Клієнту для підпису, не пізніше, ніж за 2 (дві) доби до початку надання послуг.

Дані документи декларантом не надано на вимогу митного органу, як додаткові документи пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається.

2) Експедитором ТОВ «Оушн Брідж» згідно наданої довідки про транспортно-експедиційні витрати від 10.10.2022 № 491 витрати до митного кордону України складають 319 770,47 грн.

Відповідно до платіжних доручень від 09.08.2022 №4056 та №4057 загальна сума оплати за надані послуги становить 362 029,14 грн.

Додатково надано рахунок на оплату від 08.08.2022 № 2208010 на суму 319 770,47 грн, інших додаткових документів не надано.

3) Згідно накладної УМВС (Ж/Д накладна) від 08.11.2022 № 33945803 відправлення залізничним транспортом відбувалося з порту м. ГЛІВІЦЕ (Польща) (Глівіце ПОРТ) до митного кордону України Мостиська ІІ, а відповідно до коносаменту порт призначення «GDANSK» (Польща). Транспортування від порту призначення до митного кордону України повинно бути розпочато з м. GDANSK.

На переконання відповідача у сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей та невідповідностей у поданих до митного оформлення документах.

Суд, дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України документи, які подавалися разом із митною декларацією, а також додатково подані документи, дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості (три описані вище обставини), є безпідставними та надуманими.

Так, на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору уповноваженою особою позивача надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, визначеного частиною другою статті 53 МК України:

на виконання пункту 1 цієї норми подано декларацію митної вартості з вказівкою на документи, що підтверджують заявлену митну вартість (графа 4 декларації митної вартості);

на виконання пункту 2 - зовнішньоекономічний договір № 1TNG-STA від 06.05.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація № 1 від 06.05.2022;

на виконання пункту 3 - інвойс (рахунок-фактура) № TY20220503 від 06.05.2022;

на виконання пункту 4 - банківські платіжні документи, що стосується оплати товару: платіжні доручення № 74 від 10.05.2022 на суму 13 056,00 доларів США та № 78 від 22.06.2022 на суму 28089,75 доларів США; Товариством здійснена 100 % оплати вартості товару за контрактом, специфікацією та інвойсом, виставленим продавцем;

на виконання пункту 5 - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, не подавались у зв`язку із їх відсутністю та наявністю усіх необхідних відомостей в наданих документах;

на виконання пункту 6 - автотранспортна накладна (CMR) № WMSS22062007 від 26.06.2022; накладна УМВС № 33945803 від 08.11.2022; банківські платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг: № 4056 від 09.08.2022 та № 4057 від 10.08.2022; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 491 від 10.10.2021; договір (контракт) про перевезення № OBKH201221/2 від 20.12.2021;

на виконання пункту 7 - ліцензія на імпорт товару не подавалась, оскільки товар не підлягає ліцензуванню;

на виконання пункту 8 - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування не подавались, оскільки страхування товару не здійснювалось; відповідно до специфікації та інвойсу поставка товару відбувалась на умовах FOB м. Тяньцзінь, Китай (Інкотермс 2010), які не передбачають зобов`язань ані продавця, ані позивача щодо укладення договору (контракту) про страхування товару.

Крім того, як встановлено судом, разом з митною декларацією додатково були надані і інші документи, що стосуються товару: пакувальний лист № TY20220503 від 06.05.2022; сертифікат про походження товару № 22C4403A2437/000257 від 14.07.2022; копія митної декларації країни відправлення № 00174481 від 23.06.2022.

У Товариства були відсутні будь-які договори (угоди, контракти) з третіми особами, пов`язані з контрактом, оскільки інші особи, крім експедитора, ним не залучалися до поставки спірного товару. Щодо каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини, то будь-які каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару щодо спірного товару та висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини відсутні у позивача, а тому митному органу не надавалися.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд найперше зазначає, що воно містить загальні фрази, фактично цитування положень МК України, як-от: «Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення, країни транзиту; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару».

Таке обґрунтування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості № UA403030/2022/000178/2 від 23.11.2022 з посиланням на типові формулювання з нормативних актів та загальні фрази на підтвердження сумнівів митного органу щодо заявленої митної вартості товару, не може вважатися достатнім і правомірним за своєю суттю.

Стосовно не підтвердження витрат на транспортування та тих обставин, які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні, то суд встановив таке.

За умовами поставки згідно з контрактом № 1TNG-STA від 06.05.2022 витрати на транспортування не включені у вартість товару.

Як вже зазначав суд, на підтвердження понесених Товариством витрат щодо перевезення спірного товару з Китаю до місця ввезення на митну територію України, розмір яких склав 319 770,47 грн, Тернопільській митниці надано такі документи (їх копії): автотранспортну накладна (CMR) № WMSS22062007 від 26.06.2022; накладну УМВС №33945803 від 08.11.2022, договір транспортно-експедиторського обслуговування №ОВКН201221/2 від 20.12.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оушн Брідж» (експедитор) та позивачем, рахунок на оплату №2208010 від 08.08.2022, виставлений експедитором, платіжні доручення №4056 від 09.08.2022 про сплату коштів експедитору позивачем на суму 212 029,14 грн та №4057 від 10.08.2022 на суму 150 000,00 грн, довідку про транспортні витрати №491 від 10.10.2022, видану Товариством з обмеженою відповідальністю «Оушн Брідж». В процедурі консультацій позивач додатково надав відповідачу акт виконаних робіт (наданих послу) №2208010 від 08.08.2022, складеного між експедитором та позивачем (а.с.47).

Стосовно мотивації відповідача з посиланням на умови договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 20.12.2021 № OBKH201221/2, відповідно до яких для перевезення товару клієнт надає експедитору заявку, що стосується партії товару, та експедитор на підставі даної заявки готує відповідний додаток до даного договору і передає його клієнту для підпису, не пізніше, ніж за 2 (дві) доби до початку надання послуг, і такі документи декларантом не надано на вимогу митного органу, як додаткові документи пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, то такі не впливають на розмір митної вартості оцінюваного товару, при фактичному наданні послуг з перевезення товару. При цьому безпосередньо заяви і не могло бути у позивача, бо за умовами договору така подається експедитору.

Інша мотивація митного органу в оскаржуваному рішенні стосується перерахування коштів позивачем відповідно до платіжних доручень від 09.08.2022 №4056 та №4057 на загальна суму 362 029,14 грн, тоді як згідно з наданою довідкою про транспортно-експедиційні витрати від 10.10.2022 № 491 експедитора ТОВ «Оушн Брідж витрати до митного кордону України складають 319 770,47 грн.

З цього приводу суд враховує надані пояснення та письмові докази представника позивача, а саме лист Товариства №26/08 від 26.08.2022, відповідно до якого позивач просив експедитора зарахувати надмірно сплачену суму відповідно до платіжного доручення №4057 в розмірі 42 258,67 грн у рахунок оплати заборгованості по іншому акту виконаних робіт (наданих послуг) від 26.08.2022 (а.с.48). Перерахування коштів у більшому розмірі експедитору, зокрема по перевезенню товару по інших поставках, не свідчить про не підтвердження понесених витрат по спірному товару, оскільки додатково витрати на транспортування товару підтверджує довідка про транспортно-експедиційні витрати від 10.10.2022 № 491 експедитора ТОВ «Оушн Брідж», акт виконаних робіт (наданих послуг) №2208010 від 08.08.2022 на суму 319 770,47 грн та рахунок на оплату на цю ж суму наданих послуг №2208010 від 08.08.2022.

З приводу обгрунтування відповідача про неузгодженості по накладній УМВС (Ж/Д накладна) від 08.11.2022 № 33945803 про те, що відправлення залізничним транспортом відбувалося з порту м. Глівіце (Польща) (Глівіце ПОРТ), тоді як відповідно до коносаменту товар з Китаю прибув у порт призначення «GDANSK» (Польща), то суд з`ясував, що контейнер № MRKU8336037 відповідно до коносамента після прибуття в порт м. Гданська, Республіка Польща транспортувався до України залізничним транспортом. Як вбачається зі змісту листа експедитора ТОВ «Оушн Брідж» №2601 від 26.01.2023 контейнер транспортувався залізницею за маршрутом від порту м. Гданська до станції Глівіце-Порт за польськими електронними накладними, які отримати експедитор немає технічної можливості. Також у цьому листі експедитор підтвердив, що послуга з перевезення залізничним транспортом вищевказаного контейнера за межами території України та оформлення документів у розмірі 73 137,20 грн включає в себе як транспортування контейнера з порту м. Гданська до станції Глівіце-Порт, так і з останньої до станції Мостиська (до митної території України) (а.с.49).

Вказані докази спростовують сумніви відповідача щодо включення всіх складових перевезення спірного товару до митної вартості.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14, у якій Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду досліджував питання доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення згідно умов МК України. Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи).

З огляду на це суд зазначає, що виставлений експедитором рахунок про транспортні витрати, довідка про вартість послуг перевезення, докази проведених розрахунків є допустимими і достатніми доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів. Відсутність заявки на надання послуг транспортного експедирування чи додатків до договору на підставі такої заявки не впливає на заявлену митну вартість імпортованого товару.

Отже, на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору уповноваженою особою позивача надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, визначеного частиною другою статті 53 МК України. Митний орган необґрунтовано в оскаржуваному рішенні вказує про розбіжності у документах, зокрема на підтвердження витрат на транспортування.

Стосовно того, що у сертифікаті про походження товару від 14.07.2022 №22С4403А2437/00257 та в копії митної декларації країни відправлення від 23.06.2022 №00174481 код товару відмінний від заявленого, то такі обставини також не впливають на визначення митної вартості, позаяк відповідач 23.11.2022 прийняв рішення про визначення коду товару №KT-UA-2022, яким самостійно змінив код спірного товару згідно УКТ ЗЕД з на та відповідно змінив опис товару, задекларованого в МД (а.с.37-38). При цьому розмір мита для товарів як за кодом УКТ ЗЕД , так і за кодом УКТ ЗЕД складає 5% від бази оподаткування, що не спричинило жодного заниження митної вартості зі сторони Товариства. Митний орган такі обставини не спростував та конкретизував у заявах по суті справи, яким чином вказане впливає на визначення митної вартості у спірному випадку.

При розгляді справи суд не встановив у документах, які подані декларантом до митного оформлення ознак підробки документів чи відсутності у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант позивача надав митному органу належні та допустимі, достатні докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Щодо мотивів відповідача про те, що ціни на імпортований товар, є нижчими від цін за аналогічні товари, розмитнення яких вже проводилося, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Так, Верховний Суд у постановах від 14.08.2018 у справі № 820/9195/15, від 28.08.2018 у справі № 810/3879/17, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості. Такі висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові № 815/2552/16 від 15.02.2023.

Щодо спрацювання індикаторів ризиків при митному оформленні товару, ввезеного позивачем, то суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.11.2022 у справі № 815/2162/17, в якій касаційний суд зазначив про те, що доводи митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів суд оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17).

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того, ні в спірному рішенні, ні у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

При прийнятті спірного рішення відповідач використав інформацію АСМО «Інспектор» та навів номер і дату митної декларації, митну вартість з якої взято за основу. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю ідентичних товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби. Відповідач не вказав, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не навів пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що свідчить про порушення ним вимог статті 55 МК України.

Отже, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або, що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував свої рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000178/2 від 23.11.2022 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, то його слід визнати протиправним та скасувати, а позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, враховуючи, що суд задовольняє позов повністю, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 2684,00 грн, перерахований до бюджету згідно з платіжною інструкцією від 17.05.2023 №4887 (а.с.13).

Питання про стягнення витрати на правничу допомогу не вирішується, бо позивачем у відповіді на відзив зроблено заяву про те, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду додатково у порядку частини сьомої статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Т.А." до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів №UA403030/2022/000178/2 від 23 листопада 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Т.А." судовий збір у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Т.А." (проспект Героїв Сталінграда, 39, м. Харків, 61105, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Відповідач: Тернопільська митниця (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (вулиця Текстильна, 38, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46020, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 11 липня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.