Справа № 320/23088/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

11 липня 2023 року м. Київ № 320/23088/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Перепелиця А.М., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу державної виконавчого служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Деснянського районного відділу державної виконавчого служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення грошових коштів.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, виходячи з аналізу предмету і підстав позовну, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.3 ст.19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до п.п.1, 2, 7, 9 ч.1 ст.4 КАС України, у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

- публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

- суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

- відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Таким чином, з огляду на вказану, суд звертає увагу, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Тобто публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового.

Водночас, помилковим є застосування ст.19 КАС та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Отже, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Тобто суд повинен з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №914/2006/17, від 13.11.2019 у справі №755/9215/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в цій справі є стягнення грошових коштів сплачених позивачем в межах виконавчого провадження, яке було відкрито на виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у м. Києві №Ф-695535-17 від 17.05.2019.

В свою чергу, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.08.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною та скасовано постанову Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження від 18.01.2022 по виконавчому провадженні №68161466.

У зв`язку з викладеним, за переконанням позивача виникли підстави для звернення до суду з позовом щодо стягнення сплачених грошових коштів.

Суд зауважує, що позивач у позові в обґрунтування вимог щодо стягнення з відповідачів коштів посилається на приписи Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, виходячи з аналізу предмету та обґрунтування позовної заяви, враховуючи приписи ЦК України, суд зауважує, що по суті предметом спору у даній справі є захист майнових прав, що в даному випадку свідчить про існування правовідносини між позивачем та відповідачами в рамках цивільного процесу щодо стягнення безпідставно набутого майна з особи якою таке майно було набуто, що свідчить про те, що позовні вимоги заявлені позивачем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства згідно правил підсудності, визначених ЦПК України, що виключає можливість вирішення даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, виходячи з аналізу поданої позовної заяви, суд вважає за необхідне звернути увагу на приписи ч.1 ст.5 КАС України якою регламентовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Однак, виходячи з аналізу прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем не було заявлено до суду позовні вимоги виходячи з установленого ч.1 ст.5 КАС України змісту та формулювання. Заявляючи до суду позовні вимоги в частині стягнення сплачених коштів, позивач не зазначає вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень в межах спірних правовідносин, що свідчить про відсутність підстав для розгляду поданої позивачем позовної заяви в розрізі приписів адміністративного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.170 КАС України, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд вважає, що дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, відповідно суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом.

На виконання ч.6 ст.170 КАС України суд роз`яснює позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загального суду за правилами цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.170, 241-243, 248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деснянського районного відділу державної виконавчого служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу Головного управління ДПС у м. Києві про стягнення грошових коштів.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загального суду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Перепелиця А.М.