Справа № 761/28196/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 липня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Файдюк В.В., суддів Губської Л.В., Мєзєнцева Є.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві), в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 05 грудня 2022 року Головного управління ДПС у м. Києві про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , винесену на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №17545 від 28 листопада 2022 року та акту фактичної перевірки №35687/26/15/07/ 30217001 (бланк 004319) від 07 листопада 2022 року і закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2023 року даний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 січня 2023 року - залишено без змін.

29 червня 2023 року на адресу суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення в справі, в якій він просить постановити додаткове судове рішення у справі №761/28196/22 про стягнення на користь ОСОБА_1 понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5470,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

Перевіривши доводи вказаної заяви та матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 КАС України, згідно ч. 1 якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Слід зазначити, що 22 червня 2023 року до суду надійшла заява позивача про розподіл судових витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, за змістом якої позивач просив стягнути з відповідача 5470,00 грн витрат на надання правничої допомоги.

У постанові від 27 червня 2023 року Шостий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні вказаної заяви, зазначивши, що заява про розподіл судових витрат була подана представником позивача через систему «Електронний суд». Після роздрукування заяви з відповідними додатками для їх приєднання до матеріалів справи судом було встановлено, що підписи на договорі про надання правової (правничої) допомоги №25/22/10-ФО від 25 жовтня 2022 року, акті прийому-передачі наданих послуг № 11 від 22 червня 2023 року та додатковій угоді №1 від 28 жовтня 2022 року є ідентичними, при цьому відображення підписів у вказаних документах ймовірно здійснено шляхом редагування відсканованого зображення та перенесення відображень підписів з іншого документа, що свідчить про неможливість використання поданих позивачем документів у якості належних та допустимих доказів на підтвердження виконаних послуг з правничої допомоги, які зазначені у такому акті. У зв`язку з наведеним суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про розподіл судових витрат.

Однак, не погодившись із зазначеною позицією суду, позивач повторно подав заяву про ухвалення додаткового рішення в справі, додатком до якої надав копію акту прийому-передачі наданих послуг №11 від 22 червня 2023 року із виконаними власноручно підписами сторін договору про надання правової (правничої) допомоги №25/22/10-ФО від 25 жовтня 2022 року.

Колегія суддів звертає увагу заявника на той факт, що судом було вирішено питання про розподіл понесених в суді апеляційної інстанції витрат на правову допомогу - розглянуто відповідну заяву позивача, оцінено докази, що підтверджують зазначені у ній обставини, що на момент винесення рішення знаходилися у матеріалах справи, однак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення. У зв`язку з цим колегія суддів наголошує на тому, що наразі відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення з підстави не вирішення судом питання про судові витрати, позаяк таке питання було вирішене не на користь заявника. Водночас, незгода сторони з винесеним судом рішенням в частині відповідної заявленої вимоги є підставою для його оскарження до суду вищої інстанції, а не для повторного подання ідентичних заяв із залученням нових доказів.

Принагідно суд зазначає, що наразі в матеріалах справи міститься два акти прийому-передачі наданих послуг №11 від 22 червня 2023 року з підписами сторін договору про надання правової (правничої) допомоги №25/22/10-ФО від 25 жовтня 2022 року, що візуально суттєво відрізняються, що може свідчити про умисне внесення недостовірних даних до відповідних документів, які використовуються у ролі доказів.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 252, 311, 321, 325, 378 КАС України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 761/28196/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: В.В. Файдюк

Судді: Л.В. Губська

Є.І. Мєзєнцев