Справа № 320/22807/23
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 липня 2023 року м. Київ № 320/22807/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у виплаті разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року ОСОБА_2 , як особі інваліду 2-ї групи внаслідок війни, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплаченої частини;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня 2022 року, як особі інваліду 2-ї групи внаслідок війни, у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком з урахуванням вже виплаченої частини.

Відповідно до вимог частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 5 частини першої цієї ж статті закріплено обов`язок суду з`ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, у прохальній частині позову позивачем заявлені вимоги до відповідача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати позивачеві щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та власне зобов`язання відповідача здійснити такі нарахування і виплати, а саме недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням виплачених сум.

Суд зазначає, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, якщо інше прямо не передбачено законом.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом 11.05.2023.

В свою чергу, за змістом позову позивачем оспорюються дії відповідача щодо не перерахунку та невиплати йому грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Суд зауважує, що спірна виплата є регулярною та виплачується один раз на рік, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатись у 2022 році станом на час отримання щорічної допомоги до 5 травня.

Аналогічна правова позиція у постанові Верховного Суду від 18.11.2020 по справі №380/5202/20.

Водночас, згідно статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не отримавши вказану разову грошову допомогу до 5 травня, позивач мав право звернутись та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Таким чином, із дати отримання відповідних виплат у розмірі, що за твердженнями позивача був меншим, аніж законодавчо встановлений, позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними міг звернутись до нього з метою з`ясування обставин справи або ж до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Втім, як зазначено позивачем, до відповідача він звернувся 12.01.2023, та отримавши листом останнього від 27.01.2023 фактично відмову у здійсненні перерахунку та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у заявленому позивачем розмірі, вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом в травні 2023 року, тобто з пропущенням встановленого строку звернення до суду, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин його пропуску.

Суд звертає увагу позивача, що згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 31.03.2021 по справі №240/12017/19 отримання позивачем листа відповідача від 30.11.2020 №7/4508 у відповідь на його заяву від 30.11.2020 не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

В той же час, за наведених позивачем обставин справи, про порушення своїх прав позивач міг дізнатись ще у квітні 2022 року, коли на його банківський рахунок було зараховано щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі, що за твердженням позивача був меншим, аніж законодавчо встановлений.

Крім цього останній день на звернення до суду з позовними вимогами у цій частині сплинув 30.03.2023 року.

У статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи.

Як наслідок, позивачеві слід подати заяву про поновлення строку звернення до суду та докази на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві з`ясувати стан справ при отриманні разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі меншому, ніж законодавчо встановлений, та звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України

Наведені вище обставини, а саме відсутність обґрунтованої заяви позивача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду - вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки може бути усунені позивачем шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та доказів на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві з`ясувати стан справ після отримання разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі меншому, аніж законодавчо встановлений, та звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням висновків суду наведених в даній ухвалі.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

Копію ухвали надіслати (видати) позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.