Справа № 420/9003/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9003/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м. Одеса

У залі судових засідань №18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

позивача - не з`явився

представника відповідача - Ануфрієвої Д.В.

третя особа - не з`явилася

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування протокольного рішення комісії Міністерства оборони України із розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №306 від 09 грудня 2022 року в частині невиплати ОСОБА_1 іншої частини одноразової грошової допомоги 15000000 грн. в сумі 7500000 грн., зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 частини одноразової грошової допомоги в сумі 7500000 грн.

Ухвалою від 01.05.2023 року за цією позовною заявою відкрито загальне позовне загальне позовне провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив, третій особі - пояснень щодо суті спору.

Позивач та/або його представник в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Позов обґрунтований позивачем тим, що її син старший солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , загинув під час захисту Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка не погоджується з рішенням комісії Міністерства оборони України із розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №306 від 09 грудня 2022 року в частині невиплати ОСОБА_1 іншої частини одноразової грошової допомоги 15000000 грн. в сумі 7500000 грн., зазначаючи про те, що інша частина одноразової грошової допомоги в сумі 7500000 грн. не була виплачена їй, оскільки на неї мав право батько старшого солдата ОСОБА_3 - ОСОБА_2 . Позивач вказує, що ОСОБА_2 є громадянином Росії та в останній раз був в Україні у 2012 році, у зв`язку із чим він не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю їх сина військовослужбовця. На думку позивачки, станом на дату смерті сина - 08.07.2022 року діяла редакція Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168, яка не передбачала можливість позбавлення вказаних виплат громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, зазначена редакція Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 набула чинності 30.09.2022 року, однак оскаржуване рішення відповідачем по справі було прийнято 09.12.2022 року, тобто, вже після набрання вказаних змін законної сили, а тому вона вважає, що застосуванню підлягали положення Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 чинні саме на 09.12.2022 року, а не на 08.07.2022 року (дату смерті сина позивачки). Позивачка стверджує, що на період чинності редакції постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 до внесення змін про позбавлення виплат громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн (до 30.09.2022 року), ОСОБА_2 своє право реалізовано не було.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, просив відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований відповідачем тим, що у загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 окрім матері ОСОБА_1 є батько ОСОБА_2 , який також наділений правом на отримання одноразової грошової допомоги. На момент виникнення права у ОСОБА_2 на отримання одноразової грошової допомоги діяла наступна редакція: пунктом 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168, установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону №2011-ХІІ. На думку відповідача, аналізуючи норми чинного законодавства, якими передбачено право на отримання одноразової грошової допомоги, днем виникнення такого права є дата загибелі особи, а саме - 08.07.2022 року. Відповідач вважає, що посилання позивачки на пункт 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 (установити, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону №2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору) є помилковими, так як внесення змін до даної норми було запроваджене Постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 року №1066, тобто після набуття права на отримання визначеними особами одноразової грошової допомоги. Також у Міністерства оборони України відсутні документи які б свідчили про звернення або відмову ОСОБА_2 щодо отримання ним одноразової грошової допомоги.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, пояснення щодо суті спору не надала.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, заперечення відповідача, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Позивачка ОСОБА_1 є матір`ю загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 під час захисту Батьківщини старшого солдата ОСОБА_3 .

В сповіщенні сім`ї №108 від 08.01.2022 року на ім`я матері ОСОБА_1 зазначено, що її син старший солдат ОСОБА_3 , командир відділення зенітного артилерійського взводу, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойового завдання в районі виконання завдань за призначенням в ході ведення бойових дій.

15.07.2022 року видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 .

Позивачка звернулась до Одеського територіального центру комплектування та соціальної підтримки 29.09.2022 року з заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 року №168, в якій зазначила, що батько загиблого військовослужбовця - ОСОБА_2 , проживає на території Російської Федерації.

Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянула 09.12.2022 року подану заяву ОСОБА_1 та дійшла до висновку про призначення одноразової грошової допомоги матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, старшого солдата ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про смерть від 15.07.2022 року та листа Кадрового центру Збройних Сил України від 20.10.2022 року №321/КЦ/13117 - у розмірі частини 15 000 000 грн., в сумі 7 500 000 грн.

Листом Одеського обласного територіального центру комплектування від 24.01.2023 року ОСОБА_1 повідомлено про прийняте протокольне рішення комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.

Зазначена виплата була отримана позивачем у повному обсязі.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови їй у виплаті повної одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум у розмірі 15000000 грн., позивачка звернулась до суду з цим адміністративним позовом, вважаючи, що вона має право на отримання одноразової грошової допомоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з ст. 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до положень ч. 1-3 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України.

Згідно положень ч. 1-2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Ця постанова набрала чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022 року.

Постановами Кабінету Міністрів України №350 від 22.03.2022 року, №754 від 01.07.2022 року, №1066 від 27.09.2022 року, №1146 від 08.10.2022 року, №43 від 20.01.2023 року до вказаної постанови №168 від 28.02.2022 року були внесені відповідні зміни та доповнення.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Державні органи, які зазначені у пункті 1 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.

З урахуванням зазначеного, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата загибелі особи, а в даному випадку саме 08.07.2022 року.

Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.07.1999 року вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в Алдан, Якутія, Російська Федерація (мати - ОСОБА_1 , українка, батько - ОСОБА_2 , естонець).

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17.08.2004 року зроблено актовий запис №99, серія НОМЕР_2 , виданий Відділом РАЦС Балтського районного управління юстиції Одеської області.

Як зазначає позивачка, ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишився проживати у Республіці Саха (Якутія) Російської Федерації за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, посилання позивачки на пункт 2 Постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 в редакції від 30.09.2022 року (установити, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону №2011-XII, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору), суд вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки внесення змін до даної норми запроваджене Постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 року №1066, тобто після набуття права на отримання визначеними особами одноразової грошової допомоги.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що на момент виникнення права у ОСОБА_2 (батько загиблого військовослужбовця) на отримання одноразової грошової допомоги діяла наступна редакція п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»: «установити, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Отже, ОСОБА_2 (батько загиблого військовослужбовця) протягом 3-х років може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги.

При цьому, будь-яких документів, які б свідчили про звернення або відмову ОСОБА_2 щодо отримання ним одноразової грошової допомоги до суду не надано.

З урахуванням зазначеного, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, дійшла вірного висновку про призначення позивачці одноразової грошової допомоги у розмірі 7 500 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування протокольного рішення комісії Міністерства оборони України із розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №306 від 09 грудня 2022 року в частині невиплати ОСОБА_1 іншої частини одноразової грошової допомоги 15000000 грн. в сумі 7500000 грн., зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 частини одноразової грошової допомоги в сумі 7500000 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12.07.2023 року.

Суддя Леонід СВИДА