Справа № 761/25302/22
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/333/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.М.,

при секретарі: Копиці А.І.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022р. позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, яким просить суд:

-визнати протиправною та скасувати постанову від 09 листопада 2022р. Головного управління ДПС у м. Києві про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (далі - Позивач) і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги Позивач мотивує тим, що 28 жовтня 2022р. на підставі наказу №3335-п від 30 серпня 2022р. Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач), розпочато проведення фактичної перевірки ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 143/2. За результатами перевірки Відповідачем складено Акт перевірки від 01 листопада 2022р. №34008/26/15/07/ НОМЕР_1 (номер бланку: 004316), в якому викладено висновок про те, що Товариством порушено п. 6 розд. II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні з огляду на встановлені в ході перевірки факти порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари, а саме: перевищення граничних сум розрахунків готівкою протягом дня. На підставі Акту, 07 листопада 2022р., Відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №15138, яким зафіксовано склад адміністративного правопорушення щодо керівника ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» ОСОБА_1 , про порушення останнім п. 6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017р. № 148 (із змінами та доповненнями). На підставі Протоколу та Акту 09 листопада 2022р. Відповідачем винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення, якою притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17000,00 грн за порушення ч. 2 ст. 163-15 КУпАП. У Постанові зазначено, що підставою її винесення стали Акт і Протокол, якими встановлено порушення порядку проведення розрахунків, а саме: здійснення розрахунків готівковими коштами понад встановлені граничні суми розрахунків, протягом одного дня, одним платіжним документом, чим порушено п. 6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017р. № 148 (із змінами та доповненнями).

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач не погоджується із накладеним стягненням виходячи із наступного:

- винесенні оскаржуваної Постанови не було дотримано вимог КУпАП в частині сповіщення Позивача про місце і час розгляду справи, так як на час розгляду були відсутні дані про своєчасне сповіщення Позивача про місце і час розгляду справи.

- позивач хоч і є посадовою особою підприємства, але не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частинами ст. 163-15 КУпАП, оскільки суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що він є посадовою особою відповідальною за проведення розрахунків в магазині за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 143/2, оскільки не досліджено посадову інструкцію касира у ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС»

- з урахуванням ст. ст. 247, 284 КУпАП, провадження про адміністративне правопорушення відносно позивача за будь-якої із частин ст. 163-15 КУпАП підлягає закриттю за закінченням на момент винесння Постанови у справі про адміністративне правопорушення строків давності, визначених ст. 38 КУпАП.

За вказаних обставин, а також посилаючись на порушення вимог ст. 247 КУпАП та не доведення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, останній просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Так, 23 січня 2023р. представником відповідача було надіслано відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість.

Відповідь на відзив стороною позивача до суду не подавалося.

16 лютого 2023р. до суду надійшла заява від представника позивача про розподіл судових витрат, якою сторона позивача просила стягнути з установи відповідача 563,80 грн. судового збору та 5470 грн. витрат на правову допомогу. До заяви додано договір про надання правової допомоги, акт прийому-передачі послуг правової допомоги, квитанції про оплату цих витрат.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 28 жовтня 2022р. на підставі наказу №3335-п від 30 серпня 2022р. Відповідачем розпочато проведення фактичної перевірки ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 143/2. За результатами перевірки складено Акт перевірки від 01 листопада 2022р. №34008/26/15/07/30217001 (номер бланку: 004316).

В подальшому, 07 листопада 2022р., Відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №15138, за змістом, якого зазначено, що директор ТОВ «ЄВРОПЛЮС» ОСОБА_1 вчинив порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а саме: здійснення розрахунку готівкою із фізичною особою протягом одного дня, понад установлену граничну суму. Порушено вимоги п. 6 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017р. № 148 (із змінами та доповненнями). Вказане порушення зафіксовано в акті перевірки від 01 листопада 2022р. №34008/26/15/07/30217001 (номер бланку: 004316), відповідальність передбачена ст. 163-15 КУпАП.

Так, згідно акту перевірки від 01 листопада 2022р. №34008/26/15/07/30217001 (номер бланку: 004316) вбачається, що перевіркою встановлено, що в порушення вимоги Постанови правління НБУ від 29 грудня 2017р. №148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» ТОВ ОТК «Європлюс» через ПРРО № проведення розрахунок готівкою протягом одного дня по даному платіжному документу (фіскальний чек від 25 червня 2022р.) на суму у розмірі більшу за 50 000,0 грн.

Судом встановлено, що постановою Відповідача про накладення адміністративного стягнення від 09 листопада 2022р., притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 163-15 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст.19 Конституції України, п. 1) ч. 2 ст. 2 та ч. 1 ст. 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до статті 163-15 КУпАП порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 6 положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджених постановою Правління Національного банку України суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами: 1) між собою - у розмірі до 10000 (десяти тисяч) гривень включно; 2) з фізичними особами - у розмірі до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно. Суб`єкти господарювання у разі зняття готівкових коштів із рахунків з метою здійснення готівкових розрахунків із фізичними особами зобов`язані надавати на запит банку (філії, відділення) підтвердні документи, на підставі яких здійснюються такі готівкові розрахунки, необхідні банку (філії, відділенню) для вивчення клієнта з урахуванням ризик-орієнтованого підходу. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через надавачів платіжних послуг шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення коштів до кас надавачів платіжних послуг для подальшого їх переказу на рахунки. Кількість суб`єктів господарювання та фізичних осіб, з якими здійснюються готівкові розрахунки, протягом дня не обмежується. Обмеження, установлене в пункті 6 розділу II цього Положення, стосується також розрахунків під час оплати за товари, придбані на виробничі (господарські) потреби за рахунок готівки, одержаної за допомогою платіжного інструменту.

Відповідно до ст. 234-2 КУпАП податкові органи розглядають справи про адміністративні правопорушення зокрема: пов`язані порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15).

Від імені податкових органів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники податкових органів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 39 розділу 4 Положення № 148 установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті. Кожна/кожне установа/підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів). Також, згідно п. 23, п. 25, п. 26 розділу 3 Положення № 148 касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно з законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки. Приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. Відповідно до п. 11 розділу 2 Положення № 148 готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки із застосування РРО та з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО без ведення касової книги, є забезпечення зберігання щоденних фіскальних звітних чеків (щоденних Z-звітів) в електронній формі протягом строку, визначеного пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України і занесення інформації згідно з фіскальними звітними чеками до відповідних книг обліку (КОРО - у разі її використання). Видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки. Відповідно до п. 40 розділу IV Положення № 148 касир здійснює записи з касовій книзі за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день не здійснюються. Касир щоденно в кінці робочого дня підсумовує операції за день, виводить залишок готівки в касі на початок наступного дня і передає до бухгалтерії як звіт касира другі примірники, що є відривною частиною аркуша касової книги (копію записів у касовій книзі за день), з прибутковими і видатковими касовими ордерами під підпис у касовій книзі. Готівка, видана за видатковими відомостями на виплати, пов`язані з оплатою праці, відображається в касовій книзі після закінчення строків цих виплат згідно з п. 18 розділу II Положення № 148, а закриття вищезазначених документів та виписка відповідних видаткових касових ордерів здійснюються в порядку, визначеному в п. 31 розділу III Положення № 148. Таким чином, бухгалтер відповідальний за облік касових операцій і роботу з касовими документами, оскільки до його обов`язків входить виписування та оформлення касових ордерів. Після оформлення касових ордерів бухгалтер передає їх на підпис відповідним особам, а саме, головному бухгалтеру або іншій особі, уповноваженій керівником підприємства та керівнику підприємства та головному бухгалтеру або іншій особі, уповноваженій керівником підприємства. Бухгалтер до передачі касових ордерів до каси підприємства реєструє їх у журналі реєстрації прибуткових та видаткових касових документів (абз. 1 п. 33 Положення №148). Після отримання з бухгалтерії касових ордерів касир тільки перевіряє правильність їх складання та виписування, здійснює за ними безпосередньо операції приймання (видачі) готівки, відображає записи за касовими ордерами у касовій книзі.

Таким чином, судом критично оцінюються підстава позову, що позивач хоч і є посадовою особою підприємства, але не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частинами ст. 163-15 КУпАП, так як не надано жодного доказу на підтвердження того, що він є посадовою особою відповідальною за проведення розрахунків в магазині за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 143/2, оскільки матеріали справи не містять доказів покладання обов`язків за дотримання порядку проведення розрахунків на будь-яку особу у вказаному магазині.

Отже, позивач, як керівник ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» є суб`єктом адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 163-15 КУпАП.

Як підставу для задоволення позову, позивачем вказано, що в оскаржуваній Постанові не вказано обставини притягнення позивача до адміністративної відповідальністю за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: - найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; - дату розгляду справи; - відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; - опис обставин, установлених під час розгляду справи; - зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Однак, постанова про накладення адміністративного стягнення від 09 листопада 2022р. відносно Позивача за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП, всупереч вимогам ст. 283 КУпАП, не зазначено даних щодо вчинення останнім дій передбачених ч. 1 ст. 163-15 КУпАП і якого протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, що передбачено диспозицією ч. 2 ст. 163-15 КУпАП, а також не містить даних про суть правопорушення, а саме відсутні дані про зміст дій (бездіяльності) допущених ОСОБА_1 , які б виразилися у порушенні порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а містить лише зазначення щодо порушення порядку проведення розрахунків, а саме: здійснення розрахунків готівковими коштами понад встановлені граничні суми розрахунків, протягом одного дня, одним платіжним документом, чим порушено вимоги п. 6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017р. № 148 (із змінами та доповненнями).

При цьому, ч. 1 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Тобто приписами ст. 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається зі змісту ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013р. № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права «триваючими» визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Проаналізувавши обставини справи та юридичний склад правопорушення, вчиненого позивачем суд дійшов висновку, що порушення порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а саме: здійснення розрахунків готівковими коштами понад встановлені граничні суми розрахунків, протягом одного дня, одним платіжним документом, є разовим правопорушенням, оскільки таке правопорушення немає триваючого характеру й завершується у момент здійснення розрахунку (в даному випадку це дата фіскального чеку 25 червня 2022р.). Крім того у протоколі №15138 про адміністративне правопорушення відносно Позивача за ст. 163-15 КУпАП вказано, що останньою датою і часом вчинення порушення є 25 червня 2022р. о 16:18 год.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 грудня 2019р. у справі № 158/286/17, постанові від 19 травня 2020р. у справі № 404/1794/16-а, постанові від 08 червня 2021р. у справі № 761/25397/16-а

З огляду на те, що правопорушення, за яке притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, не носить характер триваючого, та на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності (09 листопада 2022р.), визначені у ч. 1 ст. 38 КУпАП, відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки податковим органом прийнято оскаржену постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення поза межами строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, така постанова підлягає скасуванню.

Слід зауважити, що вимоги ч. 3 ст. 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з врахуванням всього вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанову від 09 листопада 2022р.Головного управління ДПС у м. Києві, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Крім того у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015р., пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10 грудня 2009р., пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12 жовтня 2006р., пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30 березня 2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002р. зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За умовами ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених позивачкою у зв`язку з розглядом цієї справи, було надано до суду: копію Договору від 01 грудня 2022р. про надання юридичних послуг; копію акту №43 від 16 лютого 2023р. про приймання-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг, копію квитанції ПриватБанку від 15 лютого 2023р. про оплату за юридичні послуги в сумі 5470,0 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Договір про надання юридичних послуг № 1003/23 було укладено 01 грудня 2022р., у акті №43 приймання-передачі наданих послуг до вказаного договору від 16 лютого 2023р. зазначено, що виконавцем було надано юридичні послуги, а саме: вивчення, правовий аналіз матеріалів та надання правового висновку щодо предмету спору; складання позовної заяви.

Однак позовна заява ОСОБА_1 до ГУ ДПС у м. Києві про скасування постанови від 09 листопада 2022р. була подана до суду 15 листопада 2022р., тобто за 16 днів до укладення договору про надання правової допомоги, що унеможливлює складання вказаної позовної заяви виконавцем за цим договором ТОВ «Бухгалтерсько-юридична компанія «Спектр».

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача понесених Позивачем судових витрат.

Однак суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь Позивача судовий збір в розмірі 563,80 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 283, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 09 листопада 2022р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000,0 грн. - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно постанови від 09 листопада 2022р. - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 / п`ятсот тридцять шість/ грн. 80 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: