Справа № 380/12848/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Коморний О.І.,

секретар судового засідання Марець В.В.

з участю:

представника позивача Лисенко Д.В

представника відповідача1 не прибув

представник відповідача 2 не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, зобов`язання утриматися від вчинення дій.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправними дії приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича по відкриттю виконавчого провадження №71687774 від 01.05.2023 з порушенням територіальної юрисдикції та скасувати Постанову приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича про відкриття виконавчого провадження №71687774 від 01.05.2023;

- визнати дії Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, які полягають у безпідставному зверненні до приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича за примусовим стягненням штрафних санкцій за постановами у сфері безпеки на автомобільному транспорті з порушенням територіальної юрисдикції, поза строком пред`явлення такого виконавчого документа до примусового виконання та до неналежного органу примусового виконання, зокрема, за примусовим виконання постанови РАП № 975728933 від 09.01.2023 - протиправними, а саме з порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 303, 308 КУпАП та зобов`язати утриматися від вчинення таких дій на майбутнє;

- стягнути солідарно з відповідачів 1,2 на користь позивача майнову шкоду у розмірі 1142,74 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження визначено виключно адреса перебування боржника у місті Києві, що не відповідає юрисдикції Виконавчого округу Львівської області та приватний виконавець Білецький Ігор Миронович не мав жодних підстав відкривати виконавче провадження. Вказує, що жодних доказів наявності майна у боржника ОСОБА_1 на території Виконавчого округу Львівської області ані відпоівдачем-2 не зазначено, ані відповідачем-1 не встановлено. Внаслідок виконання незаконно винесеної Постанови позивачу спричинена шкода у розмірі повної оплати за ВП № 71687774 на суму 1142, 74 грн. (що є сумою штрафу, витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця).

Також позивач вказує, що постанова серії РАП № 975728933 від 09.01.2023 р. у справі про адміністративне правопорушення - звернута до примусового виконання поза строку, визначеного статтею 303 КУпАП, адже фактичною датою отримання приватним виконавцем (відповідачем-1) спірної постанови від відповідача-2 є дата отримання, згідно вхідного штампу - 28.04.2023, тобто спірна постанова пред`явлена до виконання зі спливом 3 місяців та 20 днів.

Ухвалою від 12.06.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 26 червня 2023 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 12.07.2023 відмовлено у закритті провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач 1 в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином.

Представник відповідача 2 не прибув в судове засідання, належним чином повідомлений.

Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Інспектором з паркування сектору контролю за дотриманням правил паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради прийнято Постанову серії РАП № 975728933 від 09.01.2023 у справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови датою набрання законної сили вказано 02.02.2023 р, строк пред`явлення постанови до примусового виконання вказаний 03.05.2023р.

Вказана постанова скерована Департаментом міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради заявою від 15.03.2023 до примусового виконання приватному виконавцю Білецькому Ігорю Мироновичу, та отримана приватним виконавцем 28.04.2023 (а.с.16).

01.05.2023 приватним виконавцем Виконавчого округу Львівської області, приватним виконавцем Білецьким Ігорем Мироновичем відкрито виконавче провадження № 71687774 стосовно боржника - ОСОБА_1 , керівника ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС», з адресою місцезнаходження боржника - Україна, 02140, місто Київ, пр. Григоренка Петра, будинок 43. Підставою відкриття даного виконавчого провадження визначено Постанову серії РАП № 975728933 від 09.01.2023 у справі про адміністративне правопорушення.

ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» відповідно до платіжної інструкції №1246 від 29.05.2023 сплачено приватному виконавцю 1142,74 грн відповідно до виконавчого провадження ВП 71687774 (а.с.23).

Позивач не погоджуючись із діями приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича по відкриттю виконавчого провадження №71687774 від 01.05.2023 з порушенням територіальної юрисдикції та винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження №71687774 від 01.05.2023, а також діями Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, які полягають у безпідставному зверненні до приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича за примусовим стягненням штрафних санкцій за постановами у сфері безпеки на автомобільному транспорті з порушенням територіальної юрисдикції, поза строком пред`явлення такого виконавчого документа до примусового виконання та до неналежного органу примусового виконання, зокрема, за примусовим виконання постанови РАП № 975728933 від 09.01.2023, звернувся із даним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 2 червня 2016 року № 1403-VII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.14-1 КУпАП, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст.330-2 КУпАП, у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною. У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»,підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.2 ст.74 КАС України, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Щодо доводів позивача про те, що відкриття виконавчого провадження відповідачем 1 перебуває поза межами строку, визначеного ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», суд такі відхиляє з огляду на наступне.

Згідно ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Також, за правилами статті 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із статтею 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року за №133/2022, затвердженим Законом від 15 березня 2022 року №7168, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово було продовжено і діє на час розгляду даної справи.

Відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження, доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої, частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Суд наголошує, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі про адміністративне правопорушення встановлені Законом України Про виконавче провадження.

Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №71687774 з виконання вказаної постанови РАП975728933 прийнято виконавцем 01.05.2023, тобто після набрання чинності Законом № 2129-IX від 15 березня 2022 року.

Відповідно до вказаної постанови РАП975728933 датою набрання законної сили вказано 02.02.2023 р, строк пред`явлення постанови до примусового виконання вказаний 03.05.2023р.

Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України Про виконавче провадження, як спеціальним нормативно-правовим актом, у даному випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція викладена ВС у постанові від 15.03.2023 у справі № 260/2595/22.

Отже суд дійшов висновку про відсутність порушень щодо строку звернення за примусовим виконанням постанови РАП975728933.

Щодо доводів позивача про те, що відкриття виконавчого провадження відповідачем здійснено поза межами юрисдикції Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз 1 статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 1,2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до п.1 частини 1 статті 26. Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою проживання : АДРЕСА_1 (а.с.28).

У Постанові серії РАП № 975728933 від 09.01.2023 у справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП у відомостях про особу, стосовно якої розглядається справа вказаний ОСОБА_1 - керівник ТОВ "Мотор Файнанс", місце проживання (перебування) - Україна, 02140, місто Київ, пр. Григоренка Петра, будинок 43.

Оскільки у справі відсутні відомості про майно позивача у м. Львові, а адресою проживання (перебування) позивача є м. Київ, дії Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, які полягають у безпідставному зверненні до приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича за примусовим виконання постанови РАП № 975728933 від 09.01.2023 є протиправними.

В оскаржуваній постанові від 01.05.2023 ВП № 71687774 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області зазначено адресу боржника : м.Київ, пр.П.Григоренка буд. 43.

Як встановлено судом, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області виніс постанову ВП №71687774 від 25.05.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідачем 1 не доведено суду в межах даної справи місце проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна на території округу Львівської області.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що 01.05.2023 приватним виконавцем Виконавчого округу Львівської області протиправно відкрито виконавче провадження № 71687774 стосовно боржника - ОСОБА_1 , керівника ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС», з адресою місцезнаходження боржника - Україна, 02140, місто Київ, пр. Григоренка Петра, будинок 43 на підставі постанови серії РАП № 975728933 від 09.01.2023 у справі про адміністративне правопорушення, а відтак постанова приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича про відкриття виконавчого провадження №71687774 від 01.05.2023 підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради утриматись в майбутньому від вчинення таких дій, такі задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм слідує, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Отже, вимога про зобов`язання відповідача утриматись в майбутньому від вчинення дій на думку суду, є передчасною, адже спір в цій частині фактично не існує.

Щодо позовних вимог в частині стягнення солідарно з відповідачів спричинену позивачу майнову шкоду у розмірі фактично здійснених платежів за виконавчим провадження №71687774 від 01.05.2023 у розмірі 1142,74 грн, суд зазначає наступне.

Позивач вказує, що кошти в розмірі 1142,74 грн, які сплачені позивачем за платіжним дорученням №1246 від 29.05.2023 є прямим матеріальним збитком, який має бути відшкодований відповідачами солідарно.

Відповідно до платіжного доручення №1246 від 29.05.2023, проведено оплату в розмірі 1142,74 грн, призначення платежу: «згідно виконавчого провадження ВП71687774».

Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради 15.03.2023 звернувся з заявою №02-05-3038 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про прийняття до примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення серії РАП975728933 від 09.01.2023 про притягнення ОСОБА_1 керівник ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

01.05.2023 приватним виконавцем Виконавчого округу Львівської області, приватним виконавцем Білецьким Ігорем Мироновичем відкрито виконавче провадження № 71687774 стосовно боржника - ОСОБА_1 , керівника ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС», з адресою місцезнаходження боржника - Україна, 02140, місто Київ, пр. Григоренка Петра, будинок 43 про стягнення адміністративного штрафу у розмірі 680, 00 грн.

Крім того, приватним виконавцем Виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем 01.05.2023 в межах виконавчого провадження ВП №71687774 винесено постанову про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 394,74 грн та про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 68,00 грн.

Вказані постанови про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на суму 394,74 грн та про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 68,00 грн. позивачем не оскаржуються і такі є чинними.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з положеннями частини п`ятої статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Відповідно до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина третя статті 22 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною першою статті 1173 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Частиною першою статті 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Зі змісту вищенаведених норм права слідує, що необхідною підставою для відшкодування шкоди (збитків) у публічно-правових відносинах є встановлений факт неправомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноваження, наявність шкоди (збитків) для суб`єкта приватного права та доведеність у суді її конкретного розміру з урахуванням, зокрема принципів змагальності та офіційного дослідження всіх обставин справи, а також причино-наслідковий зв`язок між неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень та заподіяною шкодою.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є неправомірні дії (бездіяльність) цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, в той час як відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

При цьому, довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 02.03.2018 по справі №916/336/17.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Позивачем у справі є фізична особа ОСОБА_1 .

Відповідно до платіжної інструкції №1246 від 29.05.2023 сплачено приватному виконавцю 1142,74 грн відповідно до виконавчого провадження ВП 71687774 (а.с.23) юридичною особою - ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС».

Жодних доказів сплати саме позивачем ОСОБА_1 коштів в сумі 1142,74 грн, чи стягнення таких з ОСОБА_1 приватним виконавцем суду не надано, а відповідно відсутні докази заподіяння позивачеві ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 1142,74 грн.

Судом встановлено, що сплачена юридичною особою ТОВ «МОТОР ФАЙНАНС» сума 1142,74 грн, згідно платіжного доручення №1246 від 29.05.2023, яку позивач вважає своїми матеріальними збитками складається із суми штрафу 680 грн, мінімальних витрат виконавчого провадження 394,74 грн, основної винагороди 68,00 грн.

Постанова про адміністративне правопорушення серії РАП975728933 від 09.01.2023, постанова про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 01.05.2023, постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 01.05.2023 позивачем не оскаржується, доказів їх скасування позивачем не подано, відтак є чинними.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича про відкриття виконавчого провадження №71687774 від 01.05.2023, оскільки дії приватного виконавця не мають самостійного правового значення, а оцінюються судом при вирішенні питання про правомірність винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень, надані на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову частково.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд зазначає про наступне.

Питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує з урахуванням ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно платіжної інструкції №1293 від 13.06.2023 позивачем сплачено 2147,20 грн за дві вимоги немайнового характеру.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1073,60 грн підлягає стягненню за рахунок Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради та Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича.

Питання про розподіл судових витрат на правову допомогу адвоката судом не вирішується за відсутності доказів понесення витрат та відомостей про надані послуги, однак може бути вирішене шляхом ухвалення додаткового судового рішення після надання представником позивача доказів понесення таких витрат.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 271, 287 КАС України, суд, -

ухвалив :

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича Виконавчого округу Львівської області від 01.05.2023 про відкриття виконавчого провадження ВП № 71687774.

3. Визнати протиправними дії Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради по зверненні до приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича за примусовим виконання постанови РАП № 975728933 від 09.01.2023.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича виконавчого округу Львівської області (вул. Грабовського, 11/104, м.Львів, 79013; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн, 80 копійок).

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) з Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн, 80 копійок).

6. У задоволенні інших позовних вимог -відмовити.

Рішення може бути оскаржене згідно зі ст. 287 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення у відповідності до ч.1 ст.271 КАС України проголошений 12.07.2023.

Суддя Коморний О.І.