Справа № 420/18482/21
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.,

секретар Стрезєва А.В.,

за участю:

представника позивача Дімова Ю.П.,

представника відповідача Нартової І.О.,

представника третьої особи Кострича М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанови та припису,

встановив:

05 жовтня 2021 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, у якому позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати Постанову Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради № 240/21 по справі про адміністративне правопорушення від 28.09.2021 року;

визнати протиправним та скасувати Припис Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 294/21 від 14.09.2021 року;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 816 гривень 00 копійок та витрати по сплаті судового збору за забезпечення позову у розмірі 681 гривня 00 копійок.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2021 року адміністративний позов було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ч. 1 ст. 161 КАС України.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін.

11.11.2021 року ухвалою суду залучено до участі у справі третю особу ОСОБА_2 та визначено про розгляд справи в порядку загального провадження.

02.02.2022 року ухвалою суду призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду скасовано ухвалу від 02.02.2022 року про призначенння експертизи, справу направлено для продовження розгляду.

01.05.2023 року адміністративну справу прийнято до провадження суддею Поповим В.Ф., призначено підготовче судове засідання, яке 30.05.2023 року було закінчено та призначено справу до розгляду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що позивач не погоджується з Постановою №240/21 та Приписом Управління ДАБК, оскільки вважає, що вони прийняті на підставі позапланової перевірки яка проведена з суттєвими порушеннями, а тому підлягають скасуванню. В направленні на перевірку невірно зазначено номер квартири, а саме - замість кв. АДРЕСА_1 . В порушення Порядку №553, позивач не був повідомлений та запрошений на засідання Комісії щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності, яка прийняла рішення про проведення позапланової перевірки. На офіційному сайті відповідача не було розміщено інформацію про проведення позапланової перевірки в день її початку. При проведенні перевірки спеціаліст використовував та збирав докази до призначення перевірки. Протокол про адміністративне правопорушення було складено в порушення строків зазначених у ст. 254 КУпАП, тобто пізніше ніж через 24 години з моменту виявлення особи яка вчинила правопорушення, а тому він повинен бути складеним 09.09.2021 року, а не 14.09.2021 року. При складені протоколу не був присутній, а тому не міг його підписати та надати пояснення, включаючи і підписання самого акту та припису. Крім зазначених обставин, позивач посилається на рішення суду та висновок експерта відповідно до яких спірну квартиру розділено по частині.

Зазначає, що отримання відповідних документів на переобладнання та перепланування необхідне лише у випадку втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, в іншому випадку дозвільна документація не є необхідною, а тому просить у задовольнити позовні вимоги.

Представниця відповідача позовні вимоги не визнала та зазначила, що позивач вказує лише на формальні порушення, які не впливають на висновки та результати перевірки. Все інше не відповідає дійсності, оскільки підставою призначення та позапланової перевірки було звернення ОСОБА_2 (співвласниці квартири), яке у відповідності до Порядку№553 розглянуте Комісією, якою прийнято рішення про призначення позапланової перевірки. У наказі та направленні правильно зазначена адреса об`єкта, а саме АДРЕСА_2 . Позивач отримав направлення та наказ, але не допустив до проведення перевірки. Незважаючи на це було складено акт перевірки, в якому відображені порушення містобудівного законодавства. Встановлено, що ОСОБА_1 раніше були виконані будівельні роботи з реконструкції кв. АДРЕСА_1 шляхом поділу на дві окремі квартири з улаштуванням додаткового вхідного вузлу. Згідно матеріалів технічної інвентаризації, виготовлених Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 26.07.2016 року, вказані зміни відсутні. Також, відсутні два вхідні вузла. у технічному паспорті наявний один вхідний вузол. Встановлено, що ОСОБА_1 експлуатується раніше самочинно реконструйований об?єкт (частина квартири АДРЕСА_3 , який новоутворений шляхом поділу окремої квартири з улаштуванням додаткового вхідного вузлу за адресою: АДРЕСА_4 , який не принятий експлуатацію. Утворення додаткового вхідного вузла не підпадає під Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на виконання, та після закінчення яких об?єкт не підлягає прийняттю експлуатацію, затверджений постановою КМУ від 7 червня 2017 року № 406.

Виявлені факти стали підставою для складання протоколу та припису, які були направленні позивачу поштою з рекомендованим повідомленням про вручення. Позивач їх отримав, на розгляд протоколу не з`явися, але надав письмові пояснення, які були враховані та прийнята постанова про притягнення до відповідальності. Таким чином, перевірка призначена та проведена відповідно до чинного законодавства, а прийнята постанова та припис є обґрунтованими та законними. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Стогній О.М. просив відмовити у задоволенні позовних вимог і зазначив, що позивач без належного дозволу здійснив перепланування квартири таким чином, що зробив окремий вихід в коридор загального користування через несучу стіну та перепланував її таким чином, що в його частині залишились всі комунікації загального користування. У зв`язку з цим, ОСОБА_2 подана скарга до Управління ДАБК, яка розглянута та проведена перевірка. Рішенням Верховного Суду скасовано рішення суду першої інстанції про розділ кварти та відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог з підстав порушення вимог містобудівного законодавства. Тому дії відповідача по проведенню перевірки та притягненню до відповідальності є правомірним. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Квартира АДРЕСА_1 , за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2019 року визнана спільним майном подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , за кожним на 1/2 частину вказаної квартири (цивільна справа № 522/13955/18).

Право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на 1/2 частки кожному у спірній квартирі зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року, розділено квартиру АДРЕСА_1 , з виділенням у натурі частини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до висновку експертизи (справа №522/6266/20).

Постановою Верховного Суду КЦС від 23.04.2023 року у справі №522/6266/20 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2021 року, додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 травня 2021 року та постанова Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року скасовані, ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ квартири та виділ майна в натурі, стягнення компенсації відмовлено. (т. 3, а.с. 116-127)

17.08.2021 року ОСОБА_2 звернулась до Управління ДАБК з повідомленням про порушення вимог містобудівного законодавства ОСОБА_1 в якому просила призначити та провести позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства за фактом самочинного будівництва. (т. 2, а.с. 13-14)

За висновком №328 комісії Управління ДАБК від 25.08.2021 року рекомендовано провести позапланову перевірку у зв`язку з обґрунтованістю звернення ОСОБА_2 (т.2 а.с. 16)

Наказом Управління ДАБК від 03.09.2021 року призначено позапланову перевірку на за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до направлення № 000614 від 08.09.2021 року перевірка призначена на об`єкті за адресою АДРЕСА_2 .

Позивач отримав копію направленні на перевірку, що підтверджується його підписом та не спростовується в судовому засіданні.

За результатами позапланової перевірки складено акт №000614 від 14.09.2021 року, відповідно до якого встановлено факт експлуатації квартири ОСОБА_1 та наявність двох квартир під одним номером в результаті її поділу, в порушення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності без присвоєння адреси, без прийняття в експлуатацію та дозволу на переобладнання. (т. 2, а.с.33-48)

14.09.2021 року посадовою особою Управління ДАБК складено протокол про адміністративне правопорушення та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 294/21 від 14.09.2021 року. (т. 2, а.с. 49)

Вказані документи 16.09.2021 року, у зв`язку з відмовою їх отримання позивачем, надіслані на його адресу поштою, що підтверджується супровідним листом Управління № 01-10/237-3Г від 16.09.2021, конвертом з відмітками про відправлення. Як в протоколі так і в супровідному листі позивача повідомлено про дату та розгляду адміністративної справи. Документи отримані позивачем 10.10.2021 року, що підтверджується розпискою в рекомендованому повідомленні про вручення.(т. 2, а.с.49-57)

24.06.2021 року на адресу Управління ДАБК ОСОБА_1 направив пояснення та заперечення на акт перевірки, на протокол про адміністративне правопорушення та припис в яких виклав обставини незгоди з висновками.

28.09.2021 року Управлінням ДАБК винесено постанову № 240/21 відповідно до якої на ОСОБА_1 за порушення передбачені ч. 9 ст. 96 КУпАП накладено штраф в сумі 10200,00 гривень. (т. 2 а.с. 67-69)

З підстав наведених у позов,і позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи приписи законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Правові відносини у сфері містобудування врегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VІ (далі Закон №3038-VІ), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року (далі - Порядок №553)

Відповідно до положень п. 7-1 Порядку № 553, з метою розгляду отриманих звернень фізичних чи юридичних осіб про порушення суб?єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності (далі - звернення) при органі державного архітектурно-будівельного контролю утворюється комісія щодо розгляду звернень у сфері містобудівної діяльності (далі - комісія). Комісія здійснює колегіальний розгляд звернень фізичних чи юридичних осіб.

У відповідності до п. 7 Порядку №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Однією з підстав для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб?єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Як встановлено судом, третя особа ОСОБА_2 , у відповідності до зазначених положень звернулась до відповідача з повідомлення про порушення у сфері містобудівного законодавства, яке було розглянуто створеною комісією та у відповідності до вимог Порядку №553 рекомендовано призначити позапланову перевірку.

Виходячи з цього, суд відхиляє обґрунтування позивача, що він не був присутнім на засіданні комісії, оскільки Порядок №553 передбачає участь заявника та замовника або їх представників. ОСОБА_1 не є замовником в розумінні Закону №3038-VІ, оскільки він не отримував жодних дозволів на переобладнання квартири чи будівництво, не подавав до Управління ДАБК жодних заяв та повідомлень. Виходячи з цього, відповідач був вільним від обов`язку повідомлення ОСОБА_1 про засідання комісії.

Не є слушним і твердження позивача про те, що він був позбавлений можливості надавати пояснення та заперечення при розгляді комісією звернення ОСОБА_2 , оскільки така можливість у ОСОБА_1 була наявна безпосередньо при проведенні позапланової перевірки. Але, як встановлено судом, позивач не допустив уповноважених осіб до перевірки будучи ознайомленим як з наказом про її призначення так і з направленням, що підтверджується його розпискою та не спростовується як у позові так і в судовому засіданні.

Суд відхиляє посилання ОСОБА_1 про не допуск до перевірки з підстав, що у направленні була невірно зазначена адреса, а саме замість кв. АДРЕСА_1 , оскільки в направленні чітко відображено про здійснення позапланової перевірки за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначення в описовій частині направлення «… для здійснення позапланової перевірки на об`єкті будівництва «реконструкція квартири АДРЕСА_4 з поділом на дві окремі квартири за адресою АДРЕСА_2 щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 »» жодним чином не свідчить про недійсність направлення, помилку чи неправильне зазначення квартири. Зазначенні обґрунтування є надуманими та такими, що жодним чином не впливають на правомірність призначення та проведення перевірки.

Суд погоджується з твердженням позивача, що за умови не допуску до перевірки, представник контролюючого органу зобов`язаний був скласти акт про не допуску. Слід зазначити, що факт не допуску позивач не спростовує, а тому ці обставини не впливають на результати перевірки, але повинні бути враховані відповідачем у своїй роботі.

Таким чином, суд відхиляє всі обґрунтування позивача щодо порушення процедури призначення та проведення перевірки.

Щодо виявлених порушень містобудівного законодавства.

Перевіркою встановлено і це не спростовує позивач, що в одному будинку наявні дві квартири під номером АДРЕСА_5 , і це переобладнання вчинено саме ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», адресою об?єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об?єкта та визначення місця його розташування на місцевості

У разі поділу або об?єднання окремих частин об?єкта нерухомого майна (квартир, житлових та нежитлових приміщень) реквізит адреси об?єкта нерухомого майна, передбачений пунктом 10 частини четвертої цієї статті. визначається замовником відповідно до Порядку присвоєння адрес та зазначається у проектній документації на будівництво об?єкта, документах, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об?єктами нерухомого майна.

Як зазначає відповідач, згідно з даними реєстру будівельної діяльності, відсутня інформація щодо набуття права на виконання будівельних робіт та готовності до експлуатації зазначеного об?єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до із ч. 9 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у день внесення інформації, визначеної цією частиною, до Реєстру будівельної діяльності, програмні засоби електронної системи забезпечують автоматичне направлення до органу з присвоєння адреси повідомлення про необхідність зміни, присвоєння або анулювання адреси об?єкту нового будівництва.

Виходячи із обставин встановлених судом, доказів наданих відповідачем, інформація щодо присвоєння нової адреси відсутня у зв?язку з тим, що Позивачем не подано ані повідомлення на початок виконання будівельних робіт, ані декларацію про введення об?єкта в експлуатацію.

Згідно ДСТУ-Н Б B.1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідності) та категорії складності об?єктів будівництва», ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об?єкт будівництва, а саме квартира, віднесено до незначних наслідків СС1.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об?єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 (далі Порядок № 461) експлуатація закінчених будівництвом об?єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до п.3.14 ДБН В. 1.2-14:2018 «Система забезпечення надійності та безпеки будівельних об?єктів. Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель і споруд» експлуатація будівлі (споруди) - використання об?єкта за функціональним призначенням (з проведенням необхідних заходів щодо збереження стану конструкцій), за яким він спроможний виконувати задані функції, зберігаючи значення параметрів, встановлені вимогами проектної документації.

Згідно з п. 13 Порядку № 461, зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об?єкта необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об?єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Згідно ДБН В. 1.2-14-2009 «Загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ»:

п. 3.15 експлуатація будівлі (споруди) - це використання об?єкта за функціональним призначенням (з проведенням необхідних заходів щодо збереження стану конструкцій), за якого він здатен виконувати задані функції, зберігаючи значення параметрів, встановлені вимогам технічної документації.

У ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 були виконані будівельні роботи з реконструкції квартири АДРЕСА_5 на дві окремі квартири з улаштуванням додаткового вхідного вузлу.

В свою чергу, з матеріалів технічної інвентаризації, виготовлених Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 26.07.2016 року, вказані зміни відсутні. Також, відсутні два вхідні вузла, а у технічному паспорті наявний один вхідний вузол.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем за результатами проведеної перевірки, встановлено, що ОСОБА_3 експлуатується раніше самочинно реконструйований об?єкт (квартири АДРЕСА_5 ), який новоутворений шляхом поділу окремої квартири з улаштуванням додаткового вхідного вузлу за адресою: АДРЕСА_4 , який не прийнятий в експлуатацію.

Суд повністю погоджується з висновками відповідача, що, утворення додаткового вхідного вузла не підпадає під Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об?єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року № 406.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що Управлінням ДАБК Одеської міської ради за результатами виялвних порушень, правомірно складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 9 ст. 96 КУпАП та припис про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Суд відхиляє посилання позивача на протиправність постанови про накладення штрафу у зв`язку з її розглядом без його пристуності, оскільки йому було своєчасно направлено протокол про адміністративне порушення, повідомлення про дату та час розгляду адміністративної справи, але в силу своєї пасивної поведінки, позивач отримав їх лише 10.10.2021 року, що не впливало на розгляд справи. Позиція позивача викладена у його поясненнях та була врахована при прийнятті оскаржуваної постанови, що прямо відображено у самій постанові.

Крім того, суд зазначає, що ВС КЦС розглядаючи справу №522/6266/20 щодо поділу квартири між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у Постанові від 26.04.2023 року зазначив про те, що ОСОБА_1 не надав суду відповідних дозволів на здійснення будівельних робіт по поділу квартири, які на думку суду є обов`язковими. Саме порушення вимог містобудівного законодавства при розділі квартири стало підставою для скасування рішення суду про поділ квартири та відмову позивачу у задоволенні позовних вимог. (т. 3, а.с. 116-127)

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки Управління ДАБК Одеської міської ради діяло відповідно до чинного законодавства, виявлені під час перевірки порушення знайшли повне підтвердження, а прийняті за її наслідками рішення є правомірними та такими, що відповідають ч.2 ст. КАС України.

Встановлені недоліки при складанні акту перевірки не є безумовною підставою для скасування рішення контролюючого органу прийнятого за наслідками проведених заходів.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 242-248 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування Постанови №240/21 від 28.09.2021 та Припису №294/21 від 14.09.2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст виготовлено та підписано 11.07.2023 року.

Суддя Попов В.Ф.

.