Справа № 120/2767/20-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

з питань встановлення судового контролю

м. Вінниця

12 липня 2023 р. Справа № 120/2767/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича, розглянувши в письмовому проваджені заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07.08.2020 позов задоволено частково. Так, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 до виплати максимальним розміром; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 01.03.2020 виплату пенсії, перерахованої відповідно до пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 №713, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

12.06.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі №120/2767/20-а з поданням відповідачем звіту. В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при перерахунку пенсії на виконання рішення суду неправомірно ухиляється від виплати нарахованих при його виконанні коштів, сума яких становить 53303,79 грн. Позивач зазначає, що відповідач не виконує рішення суду, а шукає нові шляхи для зміни способу та порядку його виконання.

Нормами статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не врегульовано питання строку розгляду та вирішення заяви про встановлення судового контролю за виконання рішення суду.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне розглядати подану заяву в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

При цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Визначаючись щодо заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд виходив з такого.

Частиною першою статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення. З набранням чинності нової редакції КАС України законодавцем розширено повноваження суду та надано судам право встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення після ухвалення ним рішення, у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що органом влади порушується принцип обов`язковості судового рішення. При цьому, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Тобто зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі № 800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17 та в ухвалі від 05.07.2018 у справі № 206/3911/17.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Суд зазначає, що підставою звернення позивача до суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України стала невиплата відповідачем нарахованої пенсії позивачеві в сумі 53303,79 грн. До заяви позивачем додано лист відповідача від 02.06.2023 № 10159-8963/М-02/8-0200/23, в якому зазначено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі №120/2767/20-а ОСОБА_1 , що набуло законної сили 08.09.2020, здійснено нарахування коштів за період з 01.03.2020 по 30.09.2020 в сумі 53303,79 грн. З посиланням на ч.ч. 1 та 2 ст. 23, п.п. 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) (далі - Порядок 21-2) ГУ ПФУ у Вінницькій області вказало, що бюджетом Пенсійного фонду України на 2022 рік на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено 360,0 млн грн (в тому числі по Вінницькій області 12,0 млн грн), які використано в повному обсязі. Бюджет Пенсійного фонду на 2023 рік не затверджений. Нараховані кошти на виконання вказаного судового рішення включено до Реєстру судових рішень. На даний час, проведено виплату доплат за судовими рішеннями, що набрали чинності по 08.07.2020.

Оцінюючи доводи щодо відповідача щодо виплати позивачеві нарахованої заборгованості, суд насамперед виходить з того, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій. При цьому визначальним є те, чи є достатні підстави вважати, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.

Суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Порядком 21-2 встановлено механізм складання, розгляду, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, планів доходів і видатків головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до п. 1-2 Розділу 2 Порядку № 21-2 основними складовими бюджету Пенсійного фонду є дохідна та видаткова частини.

Доходи бюджету Пенсійного фонду класифікуються за такими основними групами:

власні доходи (кошти);

кошти Державного бюджету України.

Відповідно до п.4 Розділу 2 Порядку № 21-2 у структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді, зокрема, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Пунктами 6,7 Розділу 2 Порядку № 21-2 визначено, що видатки за рахунок власних доходів (коштів) здійснюються на:

- пенсійне забезпечення осіб, пенсія яким призначена відповідно до Закону (крім випадків, передбачених Законом);

- виплату пенсій, призначених згідно з іншими законодавчими актами в частині розміру пенсії, на яку особа має право відповідно до Закону;

- пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, інших осіб, визначених законом, у частині розміру пенсії із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, передбаченого відповідно до Порядку визначення різниці між розміром пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 № 1168;

- виплату щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття згідно із Законом України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війн" (для осіб, яким пенсія виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду);

- пенсійне забезпечення осіб, які проживають за кордоном, та іноземних пенсіонерів (крім пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та доплат, фінансування яких згідно з законодавчими нормами забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України);

- виплату допомоги на поховання щодо одержувачів пенсій, фінансування яких здійснюється за рахунок власних доходів;

- оплату послуг з виплати та доставки пенсій, призначених відповідно до Закону;

- розрахунково-касове обслуговування та плату за підкріплення готівкою виплати пенсії і грошової допомоги;

- фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду (далі - адміністративні видатки).

За рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Отже, чинним нормативно-правовим регулюванням встановлено, що власні кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм.

Водночас за змістом вимог статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Зазначені вище норми законодавства підтверджують неможливість самостійного виконання відповідачем рішення суду у цій справі в частині виплати позивачеві перерахованої пенсії в сумі 53303,79 грн, що обумовлюється відсутністю у відповідача належного фінансового забезпечення та коштів, необхідних для виплати вказаної заборгованості.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 07.11.2019 у справі №420/70/19 та від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, невиконання судового рішення ГУ ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Згідно частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, суд звертає увагу, що за заявою ОСОБА_1 суд ухвалою від 15.03.2022 суд встановлював судовий контроль за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі №120/2767/20-а. Ухвалою суду від 05.05.2022 судом прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі №120/2767/20-а. При цьому, позивачем знову було подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення, про що ухвалою суду від 06.09.2022 відмовлено в задоволенні даної заяви. Тобто вказане питання вже вирішувалося судом, а нових підстав для зобов`язання відповідача подати звіт судом не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає, що підстави для встановлення судового контролю та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 14, 370, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі № 120/2767/20-а відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович