Справа № 440/7376/23
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/7376/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ у Вінницькій області), у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №14 від 19.05.2023, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії на підставі пільгового стажу за списком №1;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи на посадах визначених списком №1: з 01.11.1995 по 30.06.1998, з 01.09.1985 по 15.06.1993, з 17.08.1995 по 24.08.1998, з 01.01.2010 по 31.12.2016, підтверджені трудовою книжкою НОМЕР_1 від 24.10.1984, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення за призначенням пенсії та надання ним підтверджуючих документів - 12.05.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.05.2023 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії, до якої ним було додано уточнюючі довідки про стаж роботи. За результатами розгляду цієї заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення №14 від 19.05.2023 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що до стажу роботи за вислугу років не зараховані періоди роботи відповідно до уточнюючої довідки №ПЧ18-04/9 від 21.03.2023 з 01.11.1995 по 30.06.1998, оскільки згідно довідки посада позивача має назву "колійний майстер", тоді як списком професій передбачено майстри (шляхові, постові, тунельні). Позивач вважає це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, посилаючись те, що відповідач повинен був призначити йому пенсію за Списком №1 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/7376/23, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження - задоволено, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Копія ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року надіслана судом на офіційну електронну адресу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та судом отримано повідомлення про доставлення копії ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 12 червня 2023 року на офіційну електронну адресу відповідача 12 червня 2023 року /а.с. 29/.

Відповідно до вимог частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Копія позовної заяви з доданими до неї документами надіслані судом на офіційну електронну адресу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та судом отримано повідомлення про доставлення цих документів на офіційну електронну адресу відповідача 14 червня 2023 року /а.с. 30/.

У строк, встановлений судом, відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

12 травня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 14/, звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за вислугу років та пакетом документів.

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 (далі - Порядок №22-1, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 12 травня 2023 року та поданий пакет документів в електронному вигляді передано на розгляд до ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №14 від 19 травня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років /а.с. 9/.

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що вік заявника 55 років 9 місяців. Відповідно до п. 2.1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення". Відповідно до п. "а" ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, на призначення пенсії за вислугу років мають право робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху в а залізничному транспорті та метрополітенах за Переліком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №583 від 12.10.1992 після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 25 років, з них не менше 12 років і. 6 місяців на зазначеній роботі. При цьому, і спеціальний, і страховий стаж визначається станом на 11.10.2017. Страховий стаж особи становить - 36 років 5 місяців 27 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. Спеціальний стаж заявника по вислузі років - 10 років 7 місяців 21 день. До стажу роботи за вислугу років не зараховано періоди роботи відповідно до уточнюючої довідки №ПЧ18-04/9 від 21.03.2023 з 01.11.1995 по 30.06.1998, оскільки згідно довідки посада позивача колійний майстер, тоді як списком професій передбачено майстри (шляхові, постові, тунельні).

Позивач не погодився з рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №14 від 19 травня 2023 року про відмову в призначенні пенсії та звернувся до суду даним позовом.

Надаючи правову оцінку рішенню ГУ ПФУ у Вінницькій області №14 від 19 травня 2023 року про відмову в призначенні пенсії, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно з статтею 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах.

Пунктом "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

На час звернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою від 12.05.2023, позивач досяг 55 років.

У оскаржуваному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 36 років 5 місяці 27 днів, тобто більше 30 років.

У спірному рішенні вказано, що спеціальний стаж заявника по вислузі років становить 10 років 7 місяців 21 день, тоді як за приписами пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" цей стаж має становити не менше 12 років 6 місяців.

До стажу роботи за вислугу років позивача пенсійним органом не було зараховано період роботи з 01.11.1995 по 30.06.1998 з тих підстав, що згідно довідки посада позивача колійний майстер, тоді як списком професій передбачено майстри (шляхові, постові, тунельні).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583 Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення до Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років входять, зокрема:

- майстри (шляхові, мостові, тунельні) магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів;

- монтери колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів.

За приписами частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі по тексту Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку №637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №627 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 /а.с. 16-19/ ОСОБА_1 :

- 01.11.1995 позивач переведений колійним майстром на 8 околодок ст. Ромодан на підставі наказу №119 від 01.11.1995 (запис №16);

- 30.06.1998 ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України на підставі наказу №36 від 30.06.1998 (запис №17).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 21.03.2023 №ПЧ18-04/9, виданої ОСОБА_1 , зазначена особа працювала повний робочий день на (в) виробничому підрозділі "Гребінківська дистанція колії" регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", у тому числі, у період з 01.11.1995 (наказ від 01.11.1995 №119) по 30.06.1998 (наказ від 30.06.1998 №36) по посаді колійний майстер 8 околодку магістральних залізниць, зайнятий на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів. У довідці вказано, що дана професія передбачена п. "а" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" "Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 /а.с. 10/.

Показчик професійних назв робіт за кодами професій, затверджений Наказом Держстандарту України від 27.07.1995 N 257, чинний на час роботи позивача на посаді колійного майстра 8 околодку, містить професійну назву роботи та КОД КП: Майстер мостовий - 1226.2; Майстер тунельний - 1226.2; Майстер шляховий - 1226.2.

Завдання та обов`язки за професією МАЙСТЕР ШЛЯХОВИЙ визначені у Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженому Наказом Міністерства інфраструктури України від 20.05.2016 № 181, за приписами якого МАЙСТЕР ШЛЯХОВИЙ керує околотком, який він очолює. Організовує виконання робіт з поточного утримання і ремонту верхньої будови колії, залізничних переїздів, земляного полотна та штучних споруд за встановленим терміном для забезпечення безпеки руху та безперебійного руху поїздів з установленими швидкостями. Контролює стан колії на закріпленій дільниці, забезпечує оперативне усунення причин його порушення. Планує проведення робіт, забезпечує розстановку робітників і бригад. Перевіряє якість виконуваних робіт. Організовує впровадження передових методів і прийомів праці. Забезпечує виконання робітниками норм виробітку, правильне використання обладнання, оснащення й інструменту. Здійснює формування бригад (їх кількісного, професійного і кваліфікаційного складу), координує їх діяльність. Встановлює і вчасно доводить до відома виробничі завдання бригадам і окремим робітникам (які не входять до складу бригад) відповідно до затверджених планів і графіків дистанції, планові показники з використання машин, механізмів, обладнання, сировини, матеріалів, інструменту. Проводить виробничий інструктаж робітників, вживає заходів щодо виконання правил технічної експлуатації обладнання, інструменту та правил з охорони праці. Аналізує результати виробничої діяльності, контролює правильне й своєчасне оформлення первинних документів з обліку робочого часу, виробітку. Сприяє розповсюдженню передового досвіду, упровадженню раціоналізаторських пропозицій і винаходів. Організовує роботи з підвищення кваліфікації та професійної майстерності робітників та бригадирів.

Показчик професійних назв робіт за кодами професій, затверджений Наказом Держстандарту України від 27.07.1995 N 257, не містив професійної назви роботи "колійний майстер".

Разом з тим, за змістом п.п. "д" п. 32 Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. N37 у редакції, що діяла з 16.02.1995, працівниками залізниць, робота яких безпосередньо пов`язана з рухом поїздів: дистанція колії є: начальник дистанції колії, начальник дільниці, старший колійний майстер, колійний майстер, мостовий майстер, тунельний майстер, бригадир поточного тримання колії, бригадир поточного тримання штучних споруд, монтер колії, обхідник колій, обхідник штучних споруд.

Відтак, різні нормативно-правові акти, що діяли на час роботи позивача на посаді колійного майстра 8 околодку, містили назву посади "майстер шляховий" чи "колійний майстер".

Робота на посаді колійний майстер 8 околодку магістральних залізниць, зайнятий на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів, яку виконував позивач у період з 01.11.1995 по 30.06.1998, відноситься до роботи безпосередньо пов`язаної з рухом поїздів на дистанції колії (у даному випадку 8 околодку) та відповідає професії "майстер шляховий".

З приводу доводів оскаржуваного рішення про те, що назва посади "колійний майстер", на якій працював позивач з 01.11.1995 по 30.06.1998 не відповідає Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, у якому зазначено назву посади "майстри (шляхові, мостові, тунельні)", то суд також зазначає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2020 року у справі №545/4197/16-а, від 25 квітня 2019 року у справі №593/283/17, від 11 липня 2019 року у справі №607/14795/16-а, від 31 липня 2019 року у справі №750/10916/16-а, від 19 вересня 2019 року у справі №229/1905/17, від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а та від 15 листопада 2019 року у справі №495/5161/17.

Згідно роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №25 від 18 листопада 1992 року Про деякі питання призначення пенсії на пільгових умовах та пенсій за вислугу років, відповідно до статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими КМУ переліками та списками. Якщо в ці переліки та списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що період роботи ОСОБА_1 з 01.11.1995 по 30.06.1998 на посаді колійного майстра 8 околодку магістральних залізниць, зайнятий на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів, відповідає професії "майстер шляховий", а тому підлягає зарахуванню до вислуги років, передбаченої пунктом "а" частини 1 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №14 від 19 травня 2023 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України.

Щодо вимог позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи на посадах визначених списком №1: з 01.11.1995 по 30.06.1998, з 01.09.1985 по 15.06.1993, з 17.08.1995 по 24.08.1998, з 01.01.2010 по 31.12.2016, підтверджені трудовою книжкою НОМЕР_1 від 24.10.1984, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення за призначенням пенсії та надання ним підтверджуючих документів - 12.05.2023, суд зазначає наступне.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі № 1-р/2020 за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III „Прикінцеві положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Пунктом 2 цього Рішення визначено, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно з пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі №1-р/2020 застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: „На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам...".

Отже, згідно з пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

СПИСКОМ N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. N 162, що діяв до 16.01.2003, у розділі 12001000 1. Залізничний транспорт і метрополітен передбачено такі роботи, професії, посади: 1200100а а) Робітники 1200100а-11170 Бандажники 1200100а-12180 Заливальники свинцево-олов`янистих сплавів 1200100а-14409 Машиністи електропоїздів метрополітену 1200100а-17308 Пробивальники-продувники труб 1200100а-18540 Слюсарі по ремонту рухомого складу, зайняті на ремонті цистерн з-під етилової рідини Слюсарі по ремонту рухомого складу, зайняті на ремонті, заправці і заміні клапанів цистерн.

Роботи, професії, посади, які позивач займав у зазначені ним періоди не передбачені СПИСКОМ N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. N 162, що діяв до 16.01.2003.

Доказів зворотного позивачем до суду не надано.

За таких обставин, вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи на посадах визначених списком №1: з 01.11.1995 по 30.06.1998, з 01.09.1985 по 15.06.1993, з 17.08.1995 по 24.08.1998, з 01.01.2010 по 31.12.2016, підтверджені трудовою книжкою НОМЕР_1 від 24.10.1984, та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення за призначенням пенсії та надання ним підтверджуючих документів - 12.05.2023 суд залишає без задоволення.

Суд враховує, що питання про наявність підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відноситься до повноважень органу Пенсійного фонду, у даному випадку визначеного за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Вінницькій області, і, за відсутності всіх вихідних даних, необхідних для вирішення цього питання, не може бути розглянуте по суті судом.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Водночас суд з метою ефективного поновлення прав позивача вважає за необхідне, керуючись приписами частини 2 статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 травня 2023 року про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням висновків суду.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Частинами 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією від 07.06.2023 /а.с. 22/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с.24/.

Таким чином, при частковому задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн. ( 1073,60 грн./2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке Шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ідентифікаційний код 13322403) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №14 від 19 травня 2023 року про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 травня 2023 року про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич