Справа № 380/11188/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Желік О.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із вимогами (в редакції, викладеній у заяві про усунення недоліків позовної заяви):

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзьоба М.В. про прийняття виконавчого провадження №68311678 від 02.05.2023;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дзьоба М.В. про прийняття виконавчого провадження №68935260 від 02.05.2023.

З метою обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що державний виконавець Залізничного відділу ДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ОСОБА_2 незаконно з порушенням територіальної юрисдикції та відсутністю на те законних підстав прийняла до виконання виконавчі провадження №68311678 та №68935260 згідно постанов від 02.05.2023.

Позивач вказує, що відомості, зазначені у постановах державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.04.2023 про передачу виконавчого провадження №68311678 та виконавчого провадження №68935260 є завідомо неправдивими, оскільки її зареєстрованим місцем проживання є с.Голубине, Мукачівського району. Водночас державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у вищевказаних постановах зазначено: «згідно відповіді з ГУДМС України в Закарпатській області встановлено, що гр. ОСОБА_1 знята з реєстру обліку в м.Ужгороді від 29.10.2021 року та приписана у м.Львів».

Як зазначає позивач, державний виконавець Залізничного відділу ДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Дзьоба М.В. не звернула уваги на порушення Закону України «Про виконавче провадження», що відсутнє підтвердження моєї реєстрації чи проживання в м.Львів, обидва виконавчі документи є протермінованими і не підлягає виконанню, державний виконавець відділу ДВС у місті Ужгород перевищив свої повноваження пересилаючи виконавче провадження до іншого органу ДВС, а державний виконавець Залізничного відділу ДВС у місті Львові перевищує свої повноваження та проводить дублюючі виконавчі дії в м.Ужгород, щодо боржника в місті Ужгород. Оскільки територіальна юрисдикція та повноваження державних виконавців чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження» та наказом Міністерства юстиції України.

Окрім цього позивач зазначає, що постанова серія 1АВ № 02468115 від 18.09.2021 р. (на підставі якої державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження №68311678) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України не існує в юридичній площині, оскільки це не дійсний і відсутній виконавчий документ в системі МВС України. В тексті постанови вказано, що строк її пред`явлення до виконання до 18 листопада 2021 р., а тому на 22 січня 2022 року в державного виконавця відділу ДВС у місті Ужгороді не було жодних правових підстав для прийняття протермінованого виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження. Також у цій постанові невірно вказана її адреса реєстрації та проживання з похибкою ще й іншої області на даний час.

Щодо виконавчого провадження №68935260 (відкритого на підставі вимоги ГУ ДПС у Закарпатській області від 08.10.2021, термін пред`явлення до виконання якої сплив у січні 2022 року) позивач зазначає, що у неї наявна переплата по ЄСВ в сумі 5 тисяч грн., та станом на 12.05.2023 у неї заборгованість по сплаті ЄСВ відсутня.

Вказує, що державним виконавцем ДВС у місті Ужгороді незаконно прийнято до виконання протермінований виконавчий документ вимогу ГУ ДПС у Закарпатській області від 08.10.2021 р. Крім того виконавчий документ оформлений неналежним чином. Не вказано строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, адресу особи, правовий статус.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, у якому вона щодо задоволення позову заперечила та вказала, що згідно відповіді відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, ОСОБА_1 зареєстрована з 29.10.2021 за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім цього вказує, що пунктом 9 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень встановлено обов`язок державного виконавця прийняти виконавче провадження після його передачі іншим державним виконавцем.

Ухвалою судді від 23.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою судді від 05.06.2023 в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання, що відбулось 11.07.2023 сторони не з`явились, подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

За результатом проведеного судового засідання суд вирішив перейти до письмового провадження з метою подальшого розгляду справи та ухвалення рішення.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Постановою головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №68311678 від 26.04.2023 передано виконавчий документ постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1АВ 02468115 від 18.09.2021 до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Постановою головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №68935260 від 26.04.2023 передано виконавчий документ ГУДПС в З/о до Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №68311678 від 02.05.2023 прийнято виконавче провадження №68311678 з примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1АВ 02468115 від 18.09.2021.

Постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ВП №68935260 від 02.05.2023 прийнято виконавче провадження №68935260 з примусового виконання вимоги Головного управління ДПС у Закарпатській області №Ф-35183-13-У від 08.10.2021.

Вважаючи винесені державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанови про прийняття виконавчого провадження протиправними, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі Закон №1404-VIII, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (надалі Інструкція №512/5, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

У відповідності до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень регулюється розділом V Інструкції №512/5.

Згідно абзаців третього та четвертого пункту 1 розділу V Інструкції №512/5 питання про передачу виконавчого документа іншому органу державної виконавчої служби вирішується начальником органу державної виконавчої служби вищого рівня (про передачу виконавчого документа з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - директором цього Департаменту), про що виноситься відповідна постанова (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 6 цього розділу).

Державний виконавець зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з дня надходження постанови, зазначеної у абзаці третьому цього пункту, винести постанову про передачу виконавчого документа та направити виконавчий документ до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно абзацу першого пункту 6 розділу V Інструкції №512/5 виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

У відповідності до пункту 9 розділу V Інструкції №512/5 про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження.

Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобов`язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження.

Перше за все суд звертає увагу сторін на те, що в межах даної адміністративної справи предметом дослідження є правомірність/протиправність винесення державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанов про прийняття виконавчих проваджень.

Як встановив суд, державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову від 26.04.2023 про передачу виконавчого провадження №68311678 та постанову від 26.04.2023 про передачу виконавчого провадження №68935260.

Підставою передачі відповідних виконавчих проваджень було те, що в результаті вжитих заходів, здійснених державним виконавцем на території м.Ужгорода щодо розшуку майна належного боржникові, такі виявилися безрезультатними. Згідно відповіді з ГУ ДМС України в Закарпатській області встановлено, що гр. ОСОБА_1 знятя з реєстру обліку в м.Ужгород від 29.10.2021 та приписана у АДРЕСА_1 .

Як зазначено відповідачем та не заперечно позивачем, вищевказані постанови державного виконавця позивачем не оскаржувались. Окрім цього, позивачем не заперечується й факт не оскарження нею як виконавчих документів, на підставі яких відкрито виконавчі провадження, так і самих постанов про відкриття виконавчих проваджень №68311678 та №68935260.

Постановами державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.05.2023 відповідні виконавчі провадження було прийнято до провадження.

Суд відзначає, що пунктом 9 розділу V Інструкції №512/5 встановлено імперативний обов`язок державного виконавця прийняти передане йому на підставі постанови іншого державного виконавця виконавче провадження.

Таким чином, відповідач, прийнявши виконавчі провадження №68311678 та №68935260 до свого провадження, діяв у межах визначених повноважень.

Матеріалами справи не встановлено порушення відповідачем процедури прийняття матеріалів виконавчого провадження №68311678 та №68935260, з огляду на що суд не вбачає підстав для визнання його постанов про прийняття виконавчих проваджень протиправними.

Решта доводів позивача на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

Суд знову ж таки окремо звертає увагу на те, що питання правомірності чи протиправності винесення інших документів, окрім постанов відповідача про прийняття виконавчих проваджень в межах даної адміністративної справи не досліджується.

Суд при розгляді справи враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином, доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 11.07.2023.

Суддя Желік О.М.