Справа № 200/2722/23
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року Справа№200/2722/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника (адвоката) та підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати йому пенсії за період з 13.05.2021 року по 31.01.2022 року в розмірі 127221,97 грн.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сплатити йому пенсію за період з 13.05.2021 року по 31.01.2022 року в розмірі 127221,97 грн. негайно після набрання судовим рішенням законної сили.

Позов обґрунтовував тим, що перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком, яку йому було призначено з 13.05.2021 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.08.2021 року у справі №200/8225/21. Вказане судове рішення виконано в повному обсязі.

Проте, після призначення пенсії відповідач не виплатив йому пенсію, що нарахована за період з 13.05.2021 року по 31.01.2022 року в сумі 127221,97 грн., з посиланням на відсутність коштів у Пенсійному фонді України.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує майнові права позивача, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2023 року поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду в справі №200/8225/21 від 10.08.2021 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.05.2021 року про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу певних періодів роботи та навчання.

Вказане рішення суду виконано; позивачу призначено пенсію за віком з 13.05.2021 року. Починаючи з лютого 2022 року виплата пенсії позивачу у новому розмірі проводилася шляхом включення нарахованого місячного розміру пенсії до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі ПАТ КБ «Приватбанк». Доплата згідно з рішенням суду за період з 13.05.2021 року по 31.01.2022 року склала 127221,97 грн.

На виконання вказаного рішення відповідачем нараховано позивачу пенсію за період з 13.05.2021 року по 31.01.2022 року в сумі 127221,97 грн. Заборгованість буде виплачена після затвердження відповідних бюджетних призначень.

Вважав, що фактичною підставою для звернення до суду з позовом у даній справі стала незгода позивача із діями та бездіяльністю відповідача під час виконання рішення суду у справі № 200/8225/21. Таким чином, заявлені позовні вимоги стосуються саме порядку виконання судових рішень, а тому позивач, у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, має право в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору.

Вважав, що наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Просив закрити провадження у даній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.08.2021 року в справі №200/8225/21, яке набрало законної сили 08.11.2021 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.05.2021 року № 345 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.05.2021 року про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи 30.07.1998 року, 31.07.1998 року, 31.12.1998 року, 28.08.2014 року, 31.08.2014 року, 30.06.2016 року, 31.08.2016 року, періоду навчання з 01.09.1994 року по 19.12.1994 року; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.08.2021 року задоволено: рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.08.2021 року у справі № 200/8225/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової служби з 23.12.1994 року по 18.06.1996 року скасовано і позовні вимоги в цій частині задоволені: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.05.2021 року про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу періоду проходження ОСОБА_1 військової служби з 23.12.1994 року по 18.06.1996 року відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; в решті рішення суду залишено без змін.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.08.2021 року, яке набрало законної сили, з урахуванням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2021 року в справі №200/8225/21, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 13.05.2021 року про призначення пенсії та зараховано до пільгового стажу періоди роботи та навчання, зазначені в рішеннях суду.

Після цього органом Пенсійного фонду України з 13.05.2021 року ОСОБА_1 призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Розмір пенсійної виплати з 13.05.2021 року склав 14771,09 грн.

В лютому 2022 року позивачу на його поточний рахунок, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк», зарахована поточна пенсія в розмірі 14771,09 грн.; в подальшому пенсія виплачується щомісяця.

Між тим, заборгованість з пенсії за період з 13.05.2021 по 31.01.2022 року в сумі 127221,97 грн. (за травень 2021 року в сумі 9053,25 грн. та на кожний наступний місяць цього періоду по 14771,09 грн. щомісячно) не виплачена у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування територіального органу Пенсійного фонду України.

Вказані обставини підтверджуються розрахунком суми боргу по пенсійній справі позивача №5 за період з 13.05.2021 року по 31.01.2022 року, що наданий позивачем, та аналітикою нарахувань по пенсійній позивача №5, наданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду про відкриття провадження в даній справі в частині витребування доказів.

Вказані обставини також підтверджуються листом відповідача від 12.06.2023 року 7145/02-16, яким на звернення представника позивача про виплату заборгованості з пенсії повідомлено про ці обставини та про те, що виплату заборгованості буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені ст. 49 вказаного Закону, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При цьому відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій і відсутність відповідного фінансування не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату, і не може позбавляти особу права на отримання належних сум пенсії.

Європейський суд з прав людини зазначив, що в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «майно» охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (п. 74 рішення від 02.03.2005 року у справі «Von Maltzan and Others v. Germany»). Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Таким чином, статтю 1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань».

Відповідачем протиправно не виплачено позивачу заборгованість з пенсії.

Спору щодо розміру нарахованої заборгованості з пенсії між сторонами немає.

З огляду на наведене бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо невиплати заборгованості з пенсії за певний період (за період з 13.05.2021 року по 31.01.2022 року в сумі 127221,97 грн.) підлягає визнанню протиправною, а порушені права відновленню шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача заборгованості з пенсії в судовому порядку.

Також щодо пенсії позивача підлягають застосуванню положення ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких негайно виконуються рішення суду, зокрема про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року в справі № 805/402/18 (провадження №Пз/9901/20/18), які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням на набрання законної сили рішенням суду в справі № 200/8225/21.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В справі № 200/8225/21 предметом позову було рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії; підстава позову протиправність цього рішення через не зарахування до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії, спірних періодів роботи позивача та навчання.

В даній же справі предметом позову є бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу заборгованості з пенсії за певний період; підстава позову порушення права позивача на пенсію як майно.

Отже, предмет та підстави позову в справі № 200/8225/21 та в даній адміністративній справі є різними.

З огляду на наведене, правові підстави для закриття провадження у даній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, про що просив відповідач, відсутні.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судові витрати у вигляді судового збору, які оплачені позивачем в сумі 858,88 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Решта судового збору в сумі 214,72 грн. такому стягненню не підлягає, оскільки вона зайве сплачена за подання даного позову в електронній формі. Разом з тим такий судовий збір може бути повернутий позивачу з бюджету за його заявою (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

При обчисленні розміру судового збору судом враховані положення ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3; ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 13.05.2021 року по 31.01.2022 року в сумі 127221,97 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з пенсії за період з 13.05.2021 року по 31.01.2022 року в сумі 127221,97 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за один місяць в сумі 14771,09 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 12 липня 2023 року.

Суддя Т.В. Логойда