Справа № 620/3196/23
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 року Чернігів Справа № 620/3196/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також - ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач 1), Головного управління в Кіровоградській області (далі також ГУ ПФУ в Кіровоградській області, відповідач 2)про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 51від 28.12.2022 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності, зобов`язання ГУ ПІУ в Чернігівській області зарахувати до страхового стажу період роботи в ПАТ "Чернігівський міський молокозавод" з 11.09.1980 по 04.05.1981; службу в лавах Радянської Армії з 09.05.1981 по 22.05.1983 та ЗАТ "Чернігівський м`ясокомбінат" з 07.12.1987 по 27.01.1995, та призначити пенсію відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з дня встановлення інвалідності, 08.12.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що пенсійним органом протиправно відмовлено у призначення пенсії, оскільки періоди трудової діяльності та служба в лавах Радянської Армії підтверджуються відомостями трудової книжки. Вважає, що позивачем для призначення пенсії пенсійному органу надано всі необхідні документи.

Ухвалою суду від 22.05.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачами подані відзиви на позовну заяву, в яких позов не визнають та зазначають, що рішенням №51від 28.12.2022 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком за відсутністю необхідного страхового стажу. Так страховий стаж позивача 08 років 07 місяців 23 дні при необхідному 14 років. Також зазначили, що крім дублікату трудової книжки, позивачем не надано інших документів на підтвердження страхового стажу. Вказані обставини слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Позивач є інвалідом ІІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК №147700 від 08.12.2022 (а.с. 17).

23.12.2023 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Вік позивача становив 59 років на час настання інвалідності (08.12.2022).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 51від 28.12.2022 відмовлено у призначенні пенсії позивачу за відсутністю необхідного страхового стажу. Також зазначено, що позивачу слід надати уточнюючи довідки, видані за місцем роботи, оригінал військового квітка для зарахування періоду строкової військової служби до страхового стажу.

Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернулась із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788-XII ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ( далі - Порядок № 637 ).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Приписами статті 56 Закону №1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі також - Порядок №637).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, з аналізу вказаних вище законодавчих норм убачається, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, або необхідних відомостей у ній, для підтвердження трудового стажу приймаються інші уточнюючі документи, зокрема: дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; довідки; виписки із наказів; особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати; посвідчення; характеристики; письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи.

Подібна за змістом правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 08 травня 2018 року у справі № 559/484/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 686/19477/16.

Отже, уточнюючі документи надаються за відсутністю трудової книжки.

Суд встановив, що дублікат трудової книжки позивача серії від 08.09.2000 містить всі необхідні записи про роботу позивача в ПАТ "Чернігівський міський молокозавод" в період з 11.09.1980 по 04.05.1981; службу в лавах Радянської Армії з 09.05.1981 по 22.05.1983; ЗАТ "Чернігівський м`ясокомбінат" в період з 07.12.1987 по 27.01.1995, що є належним підтвердженням стажу позивача за вказаний період.

Щодо посилань відповідачів, що позивачем не надано уточнюючих довідок, суд зазначає, що згідно зі статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Пунктом 4.2. передбачено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З аналізу викладених вище положень, суд зазначає, що органи, які призначають пенсію мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

Такі повноваження Пенсійного фонду повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Проте в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про вчинення ГУ ПФУ в Кіровоградській області дій, передбачених статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядком № 22-1. Вказане свідчить, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, тобто прийнятим без урахування всіх обставин справи, а отже, є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до положень статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, зокрема III групи від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

У спірному рішення відповідач визнає, що страховий стаж позивача становить 08 років 07 місяців 23 дні, тому ці обставини, відповідно до частини першої статті 78 КАС України, не підлягають доказуванню.

Як вже встановив суд, відомостями дублікату трудової книжки ОСОБА_2 підтверджується стаж позивача за спірний період.

Отже, з аналізу встановлених судом обставин та долучених доказів, суд встановив, що позивач є інвалідом III групи, досяг віку (59 років), має страховий стаж не менше 14 років, а відтак він підпадає під вимоги статті 32 Закону України № 1058-ІV.

Доказів, які б спростовували такий висновок суду відповідачем не надано.

Пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше від трьох місяців з дня встановлення інвалідності, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності (статті 45 Закону № 1058-ІV).

Як вже встановив суд, інвалідність позивачу встановлена 08.12.2022, заява про призначення пенсії подана позивачем до пенсійного органу 23.12.2022, тобто в межах строку, встановленого статтею 45 Закону № 1058-ІV.

Отже, враховуючи положення частини третьої статті 245 КАС України, з метою відновлення прав позивача, суд дійшов висновку про зобов`язання ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу позивача спірний період та призначити пенсію відповідно до статті 32 Закону України № 1058-ІV, починаючи з дня встановлення інвалідності -08.12.2022.

Щодо позовних вимог до ГУ ПФУ в Чернігівській області про зобов`язання зарахувати до страхового стажу спірні періоди та призначити пенсію відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», то в задоволенні їх слід відмовити, оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії вказаним відповідачем не приймалось, тобто права позивача з його боку не порушувались.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 538,80 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області № 51від 28.12.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в ПАТ "Чернігівський міський молокозавод" з 11.09.1980 по 04.05.1981; службу в лавах Радянської Армії з 09.05.1981 по 22.05.1983, ЗАТ "Чернігівський м`ясокомбінат" з 07.12.1987 по 27.01.1995, та призначити пенсію відповідно до статті 32 Закону України № 1058-ІV, починаючи з дня встановлення інвалідності, 08.12.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.), сплачений відповідно до квитанції від 20.03.2023.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вул.П`ятницька, 83-А,м.Чернігів,Чернігівська область,14005 .

Повний текст рішення виготовлено 11 липня 2023 року.

Суддя І.І. Соломко