Справа № 120/10400/23
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення заяви

м. Вінниця

13 липня 2023 р. Справа № 120/10400/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали заяви Головного управління ДПС у Вінницькій області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Дар" коштів за податковим боргом

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду 12 липня 2023 року надійшла заява Головного управління ДПС у Вінницькій області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Дар" коштів за податковим боргом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник Головного управління ДПС у Вінницькій області зазначив, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість у загальному розмірі 4070695,00 грн., яка ним у добровільному порядку не сплачена, а тому позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вивчивши подані матеріали, суд вважає, що заяву ГУ ДПС у Вінницькій області належить повернути заявнику без розгляду з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст.283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Зі змісту матеріалів заяви Головного управління ДПС у Вінницькій області вбачається, що, на думку заявника, право на звернення із даною заявою до суду у контролюючого органу виникло 12.06.2023 року, що є днем надіслання відповідачу податкової вимоги №0-0232 від 12.06.2023 року.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Зі змісту матеріалів заяви Головного управління ДПС у Вінницькій області вбачається, що 12.06.2023 року Головне управління ДПС у Вінницькій області винесло податкову вимогу №0-0232 від 12.06.2023 року, яку надіслано 12.06.2023 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Дар".

Вищезазначену вимогу податкового органу отримано відповідачем 14.06.2023 року, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення та не заперечується представником позивача.

Згідно з п.7 Розділу 4 Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 року №610 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 року за №902/30770, податкова вимога вважається належним чином врученою платнику податків (крім фізичних осіб), якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Відповідно до п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Оскільки податкова вимога №0-0232 від 12.06.2023 року була вручена відповідачу 14.06.2023 року, тому контролюючий орган має право здійснювати заходи щодо стягнення коштів за цим податковим боргом лише після спливу 30 календарних днів з дня її надіслання, тобто в даному випадку після 14.07.2023 року.

Отже, право на звернення до суду із вказаною заявою про стягнення суми податкового боргу в порядку ст.283 КАС України виникає у заявника після спливу 30 календарних днів від дати вручення податкової вимоги, тобто після 14.07.2023 року, тоді як заявник звернувся із даною заявою до суду 12.07.2023 року, що свідчить про передчасність такого звернення.

В контексті вказаного, суд звертає увагу заявника, що встановлюючи строк, передбачений п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України, - не раніше 30 календарних днів, законодавцем передбачено випадок невручення суб`єкту господарювання надісланої контролюючим органом вимоги. В такому випадку відповідний строк слід обраховувати з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

В даному ж випадку, відповідачу вручено надіслану йому вимогу, а тому строк, передбачений п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України, слід рахувати з дня такого вручення.

На підставі вищевказаного, звернення позивача з заявою про стягнення коштів за податковим боргом до спливу 30 календарних днів, свідчить про порушення ним строку, встановленого п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України та є підставою для повернення йому відповідної заяви.

Так, практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, як неодноразово зазначав Верховний Суд встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, суд звертає увагу, що повернення заяви в даному випадку, не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду за умови дотримання заявником строків, передбачених п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України та ч.5 ст.270 КАС України.

Керуючись ст. ст. 7, 120, 243, 270, 283, 294, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крокус-Дар" коштів за податковим боргом разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна