Справа № 160/3074/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2023 року Справа № 160/3074/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «АНТРАНС» до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
17 лютого 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Приватного підприємства «АНТРАНС» до відповідача 1 - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача 2 - Державної податкової служби України, в якій позивач просить:
За результатами розгляду пояснень до документів 16.09.2022 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Єдиному податкових накладних було винесено Рішення 7352938/24987896 від 19.09.2022 року та №7352940/24987896 від 19.09.2022 року про відмову в реєстрації податкових накладних, де підставою для відмови визначено - не надано документів на всі ТЗ, задіяні в послугах перевезення.
Позивач вважає, що рішення відповідача-1 про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними, оскільки позивачем було надано всі необхідні документи, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій, рішення ж податкового органу не конкретизоване та носить суперечливу інформацію, з якої неможливо встановити підстави для відмови у реєстрації податкових накладних.
Ухвалою суду від 24.02.2023 року позовну заяву Приватного підприємства «АНТРАНС» до відповідача 1- Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача 2 Державної податкової служби України залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачам копій поданих до суду документів.
На виконання ухвали суду від 24.02.2023 року позивачем через підсистему «Електронний суд» 02.03.2023 року подано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів.
27 березня 2023 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги відповідач-1 не визнав, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, що зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН реєстрація здійснюється відповідно до «Порядку прийняття рішень про реєстрації/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН», який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 шляхом подання копій документів та письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. З огляду на викладене, вважає, що оскаржуване рішення Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних є обґрунтованими та такими, що прийняті відповідно до норм чинного законодавства та в установленому порядку, тому вимоги позивача вважає безпідставними та необґрунтованими. Стосовно розподілу судових витрат зазначає, що практика розгляду судами подібних справ, а також типовість та складність справи не відповідає сумі витрат на правничу допомогу вказаній в акті та заперечує щодо їх стягнення з відповідачів.
Також, 27 березня 2023 року надійшов відзив від Державної податкової служби України, в якому зазначено, що реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу Державної податкової служби України. Позовні вимоги про зобов`язання зареєструвати податкову накладну є передчасними, а належним способом захисту порушеного права позивача є - зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної. Щодо розподілу судових витрат зазначає, що практика розгляду судами подібних справ, а також типовість та складність справи не відповідає сумі витрат на правничу допомогу вказаній в акті та заперечує щодо їх стягнення з відповідачів.
Крім того, 27 березня 2023 року представником відповідача -1 до суду подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з підстав недотримання строків звернення з позовною заявою.
22.03.2023 представником позивача до суду подано заперечення на клопотання, в якому він звертає увагу суду на те, що судом прийнято до провадження позовну заяву та причини пропуску строку звернення до суду, визнані поважними, у зв`язку із чим, клопотання задоволенню не підлягає.
Розглянувши вказане клопотання суд зазначає, що воно є безпідставним та задоволенню не підлягає, оскільки судом при вирішенні питання про відкриття провадження не було встановлено порушення строків звернення до суду.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ПП «АНТРАНС» є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт(основний); 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
Судом встановлено, що в рамках здійснення господарської діяльності між ПП «АНТРАНС» (замовник) та ТОВ «ГРЕЙН-ТРЕЙД» (перевізник) (код 37442640) укладено Договір щодо надання транспортних послуг по перевезенню вантажу № 010220 від 02.02.2020 року (далі Договір № 010220)
Відповідно до п.1.1 Договору№ 010220 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Замовник замовляє, а Виконавець надає послуги з внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також по організації таких перевезень.
Пунктом 1.2. Перевізник здійснює перевезення власним автотранспортом або тим, що орендується ним у 3-іх осіб, надає експедиційні послуги, при цьому Перевізник має право залучати третіх осіб для виконання заявок Замовника. Залучення інших перевізників здійснюється у разі, коли Перевізник не має можливості здійснити перевезення власним автотранспортом. Перевізник від імені Замовника укладає договори з такими перевізниками і оплачує їх послуги.
Відповідно до 1.3. Договору, конкретні умови кожного замовлення передаються Замовником в усній формі шляхом телефонного зв`язку i узгоджуються з Перевізником.
Згідно пункту 2.1 Договору № 010220, Замовник зобов`язується узгодити з Перевізником умови замовлення та забезпечити завантаження кожного автомобіля, наданого Перевізником, пред`явити до перевезення вантаж, зазначений в замовленні.
Пунктом 2.2 Договору передбачено, зокрема, обов`язки Перевізника у разі досягнення згоди сторін щодо умов конкретного перевезення вантажу, не пізніше 4 годин з моменту отримання замовлення повідомити Замовнику державний реєстраційний номер автомобіля та прізвище водія, що буде безпосередньо здійснювати перевезення.
Ціна послуг відповідно до п.3.1 Договору зазначається в актах виконаних робіт, що будуть невід`ємною частиною Договору.
Пунктом 4 передбачено, що розрахунки за Договором здійснюються на протязі 3 робочих днів з моменту підписання акту виконаних робіт та надання рахунку.
Відвантаження товару було здійснено 06.05.2021 року та підтверджується видатковою накладною № 22 від 06.05.2021 року, ТТН № 89 від 06 травня 2021 року.
На виконання умов договору та відповідно до рахунку на оплату від 10.02.2022 №82, замовником 10 лютого та 23 лютого 2022 р. на банківський рахунок ПП «АНТРАНС» було зачислено грошові кошти (передоплата) відповідно до платіжних доручень № 1775 від 10.02.2022 та 1788 від 23.02.2022.
Відповідно до приписів п.201.10. ст.201 ПКУ «АНТРАНС» складено податкові накладні: № 15 від 10.02.2022 р. на суму 95 000,00 грн, та № 16 від 23.02.2022 р. на суму 200 000,00 грн. та направлено у встановлені строки для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманих квитанцій податкові накладні прийнято, реєстрацію зупинено.
За результатами розгляду пояснень до документів 16.09.2022 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування Єдиному податкових накладних було винесено Рішення №7352938/24987896 від 19.09.2022 року та №7352940/24987896 від 19.09.2022 року про відмову в реєстрації податкових накладних, де підставою для відмови визначено - не надано документів на всі ТЗ, задіяні в послугах перевезення.
Не погодившись із рішеннями про відмову в реєстрації податкових накладних позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).
За приписами абзаців а, б п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).
Відповідно до п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем складено та надіслано до контролюючого органу податкові накладні № 15 від 10.02.2022 р. на суму 95 000,00 грн, та № 16 від 23.02.2022 р. на суму 200 000,00 грн. для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п.201.16 ст.201 ПК України).
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) регламентований Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року №341) (далі - Порядок №1246 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пунктів 12-13 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «;Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
У свою чергу, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі - Порядок №1165).
Пунктом 4 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 визначено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згідно з п.10 та п.11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Зі змісту квитанцій слідує, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК № 15 від 10.02.2022 р. на суму 95 000,00 грн, та № 16 від 23.02.2022 р. на суму 200 000,00 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Крім того, не зазначено і конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію таких податкових накладних.
При цьому, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій (її) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520).
Пункт 1 Порядку №520 визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2-7 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/ розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «;Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з пунктом 9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
На підтвердження наявності Договірних відносин та дійсності господарських операцій позивачем до пояснень контролюючому органу додані первинні документи, а саме: Договір щодо надання транспортних послуг по перевезенню вантажу № 010220 від 02.02.2020 року, платіжні доручення № 1775 від 10.02.2022 та № 1788 від 23.02.2022, акти звірки взаємних розрахунків які були також долучені позивачем до пояснень щодо податкової накладної реєстрацію якої зупинено.
Отже, позивачем подано контролюючому органу копії документів, що підтверджують наявність законних підстав для реєстрації податкових накладних № 15 від 10.02.2022 р. на суму 95 000,00 грн, та № 16 від 23.02.2022 р. на суму 200 000,00 грн., реєстрацію яких зупинено.
Суд звертає увагу, що для виникнення податкового зобов`язання з ПДВ достатньо настання однієї з подій, то обов`язок продавця виписати і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на відповідну суму ПДВ, кореспондує з правом контролюючого органу вимагати у платника ПДВ ту документацію, яка підтверджує настання саме такої події, а не обох подій одночасно. Якщо мова йде про зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку в якості оплати товарів/послуг, що підлягають постачанню, то документами, достатніми для підтвердження такої операції, будуть розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, а також відповідні договори та рахунки на оплату, що підтверджують наявність правових підстав для зарахування відповідної суми коштів. Відповідно, саме такі документи можуть вважатися необхідною передумовою для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Якщо ж мова йде про відвантаження товару, - то документами, достатніми для підтвердження такої операції будуть видаткові накладні.
Судом встановлено, що позивачем подано на розгляд Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області всі необхідні документи щодо господарських операцій, на підставі яких сформовані податкові накладні № 15 від 10.02.2022 р. на суму 95 000,00 грн, та № 16 від 23.02.2022 р. на суму 200 000,00 грн.
Згідно з пунктом 11 Порядку №520, Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Отже, комісією регіонального рівня приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку. Отже контролюючий орган повинен витребувати від платника податку документи та пояснення на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.
Крім того, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
В свою чергу, контролюючим органом, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів, або їх невідповідності чинному законодавству України для прийняття рішення в рамках розгляду пояснень не подавалося.
Враховуючи безпідставність висновку контролюючого органу про відповідність позивача пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій на додану вартість, визначених у Додатку №3 до Порядку №1165, а також зважаючи на те, що відповідачами не надано доказів перебування позивача у переліку ризикових платників податку, тобто позивач не відповідає критеріям ризиковості платника податку, суд дійшов висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної.
Суд зазначає, що у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції- прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Суд наголошує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.
Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
З матеріалів справи видно, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентами, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних, складених у відповідності до вимог законодавства, є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов`язань.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд доходить висновку про те, що оскаржувані рішення №7352938/24987896 від 19.09.2022 р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 15 від 10.02.2022 р. та рішення №7352940/24987896 від 19.09.2022 р. про відмову у реєстрації податкової накладної № 16 від 23.02.2022 р., прийняті Комісію з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, не відповідають критерію, визначеному ч.2 ст.2 КАС України, та порушують права позивача, як платника податку, а тому з метою повного та ефективного захисту порушеного права останнього, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити шляхом визнання протиправними та скасування даних спірних рішень.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладених суд зазначає, що відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
За таких обставин та враховуючи той факт, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної визнані судом протиправними та скасовані, з урахуванням положень пунктів 19, 20 Порядку №1246, а також абз. 9 п.201.10 ст. 201 ПК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні № 15 від 10.02.2022 р. та № 16 від 23.02.2022 р., датою їх фактичного подання.
Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, податковому органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» податкового органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В даному випадку, зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права.
Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на встановлені обставини, а також приймаючи до уваги те, що податковим органом не було надано до суду доказів правомірності прийняття оскаржуваних рішень, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як, видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 5 368, 00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням 651 від 16.02.2023 року.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 5 368, 00 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст 134 КАС України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Так, з метою отримання правової допомоги щодо визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 29.12.2022 року між Позивачем (Клієнт) та адвокатом Алістратовою О.І. була укладена Угода про надання правової допомоги № 29/12/2022/A. Відповідно до умов даного договору Клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором щодо оскарження в Дніпропетровському окружному адміністративному суді Рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних. Серед переліку рішень, що підлягають оскарженню є рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 7352938/24987896 та № 7352940/24987896 від 19.09:2022 року.
Відповідно до п.4 Угоди про надання правової допомоги визначено, розмір гонорару, порядок його обчислення (фіксована сума) і внесення за правові послуги Захисника, у відповідності зі ст. 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року N5076-IV визначаються за домовленістю між Захисником та Клієнтом, відповідно до рахунків та Актів виконаних робіт.
04 січня 2023 року адвокатом був направлений рахунок на оплату послуг правового характеру № 04/01/2023 на суму 4 000,00 грн. (підготовка та подання позовної заяви до суду) на загальну суму 4000,00 грн., які мають бути сплачені протягом 7 (семи) робочих днів від дати підписання Акту приймання наданих послуг. Відповідно до платіжного доручення від 30.01.2023 року за № 638 оплату за правові послуги сплачені у повному обсязі.
Дослідивши надані представником позивача документів, що підтверджують витрати на правничу допомогу, суд зазначає, що вони підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Як було зазначено раніше, частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Справа, що розглядається, відноситься до справ незначної складності, розглядається у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, на підтвердження обставин щодо предмету доказування позивачем було надано незначну кількість письмових доказів, у зв`язку зі чим, їх вартість є співмірною із фактично наданими адвокатом послугами, кількості витраченого адвокатом часу та складності справи.
Правова позиція щодо спірних правовідносин викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2019 у зразковій справі №620/4218/18.
Отже, витрати на надання правничої допомоги у сумі 4000 грн. є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих правничих послуг.
З урахуванням викладеного та підтверджених доказами понесених витрат, суд дійшов висновку, що 4000 грн. є справедливим, розумним, пропорційним та обґрунтованим розміром відшкодування витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 242-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене у порядку та в строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева