Справа № 260/250/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2023-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2023 року м. Ужгород№ 260/250/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Грин-Лумей В.Г.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник - КаверінС.М.

відповідача: НОМЕР_1 прикордонний загін ім. Героїв Карпатської Січі (військова частина НОМЕР_2 ) , представник - Барановська О.О.

третьої особи: Адміністрація державної прикордонної служби України - представник Сгібнєва О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) , третя особа: Адміністрація державної прикордонної служби України ( вул. Володимирська, буд. 26,м. Київ 1,01001 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період із липня 2020 року до часу звільнення з військової служби у вересні 2022 року проходив військову службу за контрактом на посадах осіб офіцерського складу у НОМЕР_1 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 ) і вважає, що під час проходження військової служби та звільнення Відповідачем з порушенням норм законодавства здійснювалось нарахування та виплата йому грошового забезпечення із огляду на наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом та звільнений з неї за умов особливого періоду під час дії воєнного стану, отримував винагороду щомісяця на постійній основі, відсутні підстави вважати додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 якоюсь окремою виплатою, оскільки така винагорода, має постійний характер в даних особливих умовах проходження військової служби по мобілізації і в розумінні статті 9 Закону № 2011-ХІІ має входити до складу грошового забезпечення, як розрахункової величини для нарахування та виплати допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористану відпустку. З огляду на зазначене відповідач при нарахуванні грошового забезпечення позивачу під час служби та звільненні з неї не діяв у порядку та спосіб визначений законодавством та як наслідок порушив майнові права позивача, гарантовані Законом № 2011.

01 лютого 2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) надійшов відзив на позовну заяву з додатками, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову.

Зазначено, що у разі усунення від виконання службових обов`язків, військовослужбовці не включаються до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень, а у липні 2022 року ОСОБА_1 : був усунутий від виконання службових обов`язків з 05.07.2022 відповідно до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 340 - АГ від 07.07.2022 «Про внесення змін до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.07.2022 № 327-АГ».

Загалом зазначено, що нарахування додаткової грошової винагороди позивачу було здійснено відповідно до вимог діючого законодавства у передбачених законах розмірах. Щодо виплати допомоги на оздоровлення та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, без врахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», то дана винагорода не являється частиною місячного грошового забезпечення, оскільки не є щомісячною, а виплачується за наявності певних умов, відсутності підстав позбавлення та є компенсаційною на період дії воєнного стану.

24 лютого 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив . Відповідно до якого не погоджується з позицією відповідача наведеною у відзиві з мотивів аналогічних, що викладені у позові.

01 березня 2023 року суд ухвалою перейшов від спрощеного провадження до загального провадження, залучив до участі в справі в якості третьої особи:- Адміністрацію Державної прикордонної служби України .

26 березня 2023 року до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення та письмові докази . Ознайомившись зі змістом адміністративного позову повідомляє, що викладені у позові доводи не визнає і вважає, що вони не ґрунтуються на законі іє безпідставними . Звертають увагу суду на те, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 не являється частиною місячного грошового забезпечення, оскільки не є щомісячною, а виплачується за наявності певних умов, відсутності підстав позбавлення такої винагороди та є компенсаційною на період дії воєнного стану. Отже, виключно до повноважень командирів (начальників) віднесено видання наказів на підставі яких здійснюється виплата винагороди, яка не входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 р. № 793 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, якими встановлено, що додаткова винагорода виплачується в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. Ця постанова, якою внесено зміни набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року. Таким чином Адміністрація Держприкордонслужби повідомляє, що виключно до повноважень командирів (начальників) віднесено видання наказів, на підставі яких здійснюється виплата винагороди.

Окрім того, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 390 - АГ від 03.08.2022 «Про результати службового розслідування» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Більш того, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 398 - АГ від 04.08.2022 «Про скасування пункту 6 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.07.2022 № 327-АГ» було скасовано усунення від виконання службових обов`язків на виконання вимог частини п`ятої статті 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у зв`язку із притягненням військовослужбовців, які вчинили правопорушення, до дисциплінарної відповідальності. Жодних доказів протиправності рішень, дій чи бездіяльності Адміністрації Держприкордонслужби України в позові не наведено. Отже, Адміністрація Держприкордонслужби діяла виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). На підставі вищенаведеного, позовні вимоги є незаконними і необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Обставини встановленні судом.

Судом встановлено, що у період із липня 2020 року до часу звільнення з військової служби у вересні 2022 року ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом на посадах осіб офіцерського складу у НОМЕР_1 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 ).

Відповідно до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України № 340 - АГ від 07.07.2022 «Про внесення змін до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.07.2022 № 327-АГ», ОСОБА_1 був усунутий від виконання службових обов`язків з 05.07.2022 року.

На підставі пункту 9 наказу АДПСУ від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168»), ОСОБА_1 , отримав додаткову грошову винагороду у розмірі 3870, 97 грн. за період 01.07.2022 по 04.07.2022 р.

Згідно Наказів начальника НОМЕР_1 прикордонного загону № 174-ВВ від 29 червня 2022 року ОСОБА_1 вибув на лікування з 27 червня 2022 року , а згідно наказу № 199-ВВ від 22 липня 2022 року - прибув з лікування 20 липня 2022 року.

Судом встановлено, що у серпні 2022 року ОСОБА_1 не отримав додаткову грошову винагороду, оскільки:

- До 04.08.2022 року був усунений від виконання службових обов`язків (підпункт 3 пункту 5 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ).

- з 02.08.2022 по 15.09.2022 року перебував на лікуванні відповідно до наказу № 263 - ВВ від 20.09.2022 (підпункт 4 пункту 5 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-А).

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 390 - АГ від 03.08.2022 «Про результати службового розслідування» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до зазначеного наказу - За результатами службового розслідування встановлено, що 30 червня 2022 року в пункті пропуску «Лужанка;» мав місце факт переміщення через державний кордон з порушенням законодавства продукції торгівельної марки «Аррle».

Згідно розрахункового листа за вересень 2022 року в графі нарахування додаткова винагорода 30000 АТ виплачено - 4000 грн.

В архівній відомості за 2022 рік містяться наступні суми додаткової винагороди згідно ПКМУ № 168 від 28.02.2022 року : січень- 0,00., лютий-5357,14 березень-30000, квітень - 30000, травень-30000, червень-30000, липень- 3870,97, серпень - 0,00 вересень- 4000.

Причинами та умовами , що сприяли вчиненню правопорушення є :

неволодіння елементами оперативної обстановки з боку начальника прикордонного оперативно-розшукового відділу ( з м.д. н.п. Лужанка) головного оператнвно-розшукового відділу 27 прикордонного загону імені Героїв Карпатської Січі підполковника Олександра Заворотного.

- За неналежне виконання вимог пункту 2 Посадової інструкції начальника прикордонного оперативно-розшукового відділлу ( з м.д. н.п. Лужанка) головного оперативно-розшукового відділу затвердженої наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.12.2021 № 195 (у частині, що стосується відповідальності начальника прикордонного оперативно-розшукового відділу за організацію та забезпечення діяльності відділу з питань проведення активних заходів, спрямованих на реалізацію оперативних даних та документування протиправної діяльності, протидія яких відноситься до компетенції Державної прикордонної служби України); наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України ви 10.12.2021 № 42 (гриф) «Щодо організації оперативно-розшукової діяльності в 2022 - 2024 роках» (у частині, що стосується неналежної організації роботи з оперативного прикриття пункту пропуску), на начальника прикордонного оперативно - розшукового відділу (з місцем дислокації н.п. Лужанка) головного оперативно-розшукового відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 (П-005746) накласти дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 398 - АГ від 04.08.2022 «Про скасування пункту 6 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.07.2022 № 327-АГ» було скасовано усунення від виконання службових обов`язків на виконання вимог частини п`ятої статті 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у зв`язку із притягненням військовослужбовців, які вчинили правопорушення, до дисциплінарної відповідальності.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 :

- до 15.09.2022 року перебував на лікуванні (підпункт 4 пункту 5 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-А)

- отримав додаткову грошову винагороду у розмірі 4000,00 грн за період з 16.09.2022 року (дата виходу з лікування) по 19.09.2022 (дата виключення зі списків частини).

Наказом начальника Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 12.09.2022 №346-Ос "Про особовий склад " підполковника ОСОБА_1 звільнено у запас відповідно до підп. «г» пункту з частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та припинено ( розірвано) контракт.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені героїв Карпатської Січі Державної прикордонної служби України від 19.09.2022 №659-ОС , ОСОБА_1 виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадянина України. Громадяни відбувають на військову службу відповідно до закону. Тотожнє положення викладено і в п.1. ч.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правовою основою зазначеного обов`язку є Конституція України, Закони України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про оборону України», «;Про збройні сили України», «;Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також інші закони України, а також прийняті відповідно до них Укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-Х на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку російської федерації та проведенням активних бойових дій на території Київської, Харківської, Херсонської, Донецької та Луганської областей, продовженого Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022.

Відповідно до п.2,3 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України» військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до частини першої ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, (далі - Закон № 2011-ІІ) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частин 2, 3 вказаної норми до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За приписами частини четвертої ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Статтею 23 Закону № 2011 -XII передбачено, що фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Пільги, компенсації га гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань па утримання відповідних бюджетних установ.

Частинами 1, 2 статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" 27.02.2014 Хо794- VII (далі - Закон № 794-У1І) встановлено, що Кабінет Міністрів України на основі, та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України.

28 лютого 2022 р. Уряд прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки. Головного управління розвідки Міністерства оборони. Національної гвардії. Державної прикордонної служби. Управління державної охорони. Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації. Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі ЗО 000 гривень щомісячно та встановлено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 не являється частиною місячного грошового забезпечення, оскільки не є щомісячною, а виплачується за наявності певних умов, відсутності підстав позбавлення такої винагороди та є компенсаційною на період дії воєнного стану.

Отже, виключно до повноважень командирів (начальників) віднесено видання наказів на підставі яких здійснюється виплата винагороди, яка не входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

В свою чергу, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (наказ 164).

Пунктом 9 наказу 164 передбачено, що до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень не включати військовослужбовців, які:

беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;

проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном;

добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом начальника органу Держприкордонслужби;

самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - з дня самовільного залишення військового частини або місця служби (дезертирства), оголошеного наказом органу Держприкордонслужби;

відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах - з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира;

усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом органу Держприкордонслужби;

відмовились виконувати бойові накази - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння (за фактом якого складено відповідні документи адміністративного правопорушення) - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;

у разі вчинення інших дій (бездіяльності), які мають ознаки кримінального

правопорушення - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення;

перебували: під вартою чи цілодобовим домашнім арештом; на навчанні за кордоном; направлені для проходження вискової служби за кордон до закордонних дипломатичних установ.

Зазначений перелік обставин також є вичерпним.

Таким чином, у разі усунення від виконання службових обов`язків, військовослужбовці не включаються до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень.

Пунктом 5 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (застосовується з 01 серпня 2022 року) встановлено, що виплата додаткової винагороди, зазначеної у пункті 1 цього наказу, не здійснюється, якщо військовослужбовець:

1)бере участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки - за весь період участі у таких операціях;

2) проходить службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном або перебуває на навчанні за кордоном (крім тих, які проходять підготовку (навчання) щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) - за весь період проходження служби, навчання;

3) усунений від виконання службових обов`язків, відсторонений від виконання службових повноважень або відсторонений від посади, у тому числі у разі відбування покарання на гауптвахті, перебуванні під вартою чи домашньому арешті - за весь період усунення чи відсторонення;

4) перебуває у відпустці або на лікуванні в закладах охорони здоров`я усіх форм власності (крім випадків, передбачених підпунктом 4 пункту 3 цього наказу) - за весь період перебування у відпустці чи на лікуванні;

5) відряджений за межі України - за весь період перебування за кордоном (крім випадків, передбачених підпунктом 2 цього пункту).

Довідково: підпункт 4 пункту 3 наказу 392 від 30.07.2022 - поранений (отримав контузію, травму, каліцтво) у зв`язку із захистом Батьківщини та перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебуває у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та на увесь час лікування.

Таким чином виключно до повноважень командирів (начальників) віднесено видання наказів на підставі яких здійснюється виплата винагороди. Окрім того, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 390 - АГ від 03.08.2022 «Про результати службового розслідування» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Більш того, наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України № 398 - АГ від 04.08.2022 «Про скасування пункту 6 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.07.2022 № 327-АГ» було скасовано усунення від виконання службових обов`язків на виконання вимог частини п`ятої статті 47 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у зв`язку із притягненням військовослужбовців, які вчинили правопорушення, до дисциплінарної відповідальності.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, де розяснено , що додаткова винагорода на період дії воєнного стану відноситься до одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, нарахування додаткової грошової винагороди було здійснено відповідно до вимог діючого законодавства у передбачених законах розмірах.

Більш того, постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2022 р. № 793 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168, якими встановлено, що додаткова винагорода вплачується в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. Ця постанова, якою внесено зміни набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Крім того, в абзаці 10 пункту 2.1 рішення № 1-42/2011 від 26.12.2011 Конституційний Суд України відзначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Окремо, у рішенні № З-рп/2012 від 25.01.2012 Конституційний Суд України підкреслив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожному достатнього життєвого рівня. Конституційний Суд України виходив із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права, обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов`язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України.

Згідно зі статтею 1 Закону № 389-УІІІ воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, ЇЇ територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, відповідно до статті 15 Європейської конвенції з прав людини (1951 року. Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) «Відступ від зобов`язань під час надзвичайної ситуації» під час війни або іншої суспільної небезпеки, яка загрожує життю нації, будь-яка Висока Договірна Сторона може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, виключно в тих межах, яких вимагає гострота становища, і за умови, що такі заходи не суперечать іншим її зобов`язанням згідно з міжнародним правом.

Згідно зі статтею 4 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права (ратифіковано Указом Президії Верховної Ради Української РСР 2148-УІІІ від 19 жовтня 1973 року) під час надзвичайного становища в державі, при якому життя нації перебуває під загрозою і про наявність якого офіційно оголошується, держави-учасниці цього Пакту можуть вживати заходів на відступ від своїх зобов`язань за цим Пактом тільки в такій мірі, у якій це диктується гостротою становища, при умові, що такі заходи не є несумісними з їх іншими зобов`язаннями за міжнародним правом і не тягнуть за собою дискримінації виключно на основі раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії соціального походження. Це положення не може бути підставою для якихось відступів від статей 6 (право на життя), 7 (заборона катування), 8 (заборона рабства), 11 (заборона позбавлений волі на тій лише підставі, що особа не в змозі виконати якесь договірне зобов`язання), 15 (заборона зворотної дії в часі закону, який визначає кримінальну відповідальність), 16 (право на невідчужувану правосуб`єктність) і 18 (свобода думки та совісті).

Крім того, на сьогодні Конституційний Суд України у своїх рішеннях сформував практику стосовно запровадження, шляхом прийняття законів, нових механізмів перерозподілу Державного бюджету України та використання бюджету Пенсійного фонду України у соціальній сфері, спрямованих на досягнення розумного балансу між інтересами окремих осіб, суспільства та держави.

Так, у Рішенні від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 (пункт 5) Конституційний Суд України вказав, що види і розміри соціальних послуг встановлюються державою з урахуванням її фінансових можливостей. Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, врахував положення актів міжнародного права, зокрема статтю 22 Загальної декларації прав людини про те, що розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави, тобто кожна людина як член суспільства має право на соціальне забезпечення, здійснення необхідних для підтримання її гідності, вільного розвитку її особи прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва, проте відповідно до структури і ресурсів кожної держави.

Таким чином, враховуючи наведене вище, під час розгляду справи посилання позивача про протиправність та незаконність дій відповідача щодо не нарахування та не виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та її врахування у виплатах при звільненні не знайшли свого підтвердження під час розгляду цієї справи, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В позові ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) , третя особа: Адміністрація державної прикордонної служби України ( вул. Володимирська, буд. 26,м. Київ 1,01001 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його виготовлення в повному обсязі.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13 липня 2023 року.