Справа № 280/3430/23
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2023-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року Справа № 280/3430/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Металсплав» до Запорізької митниці про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Металсплав» (далі позивач) до Запорізької митниці (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів за №UA112080/2023/000007/1 від 22.05.2023.

Ухвалою суду від 30.05.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними.

Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказали на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 05.08.2020 між ТОВ «Металсплав» - покупець та компанією Ferro Trading (Велика Британія) - постачальник укладено Контракт №MS0508, відповідно до умов якого постачальник взяв на себе зобов`язання здійснювати поставку феросиліцію FeSi 65, що вироблений у КНР.

12.04.2023 між сторонами підписано додаток №18 до Контракту, відповідно до умов якого сторони домовились про поставку 22 тон феросиліцію FeSi 65 за ціною 29700 доларів США.

22.05.2023 позивачем до митного контролю та митного оформлення надіслано засобами електронного зв`язку митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно №23UA90U4 на товар: «Феросплав: Феросиліцій FeSi 65 22т, розмір 10-100мм 93,24%, хімічний склад згідно сертифіката якості SI-66,13%, AL-2,12%, С-0,21%, Р-0,035%, S-0,025%, Fe та ін. 31,48%. Країна виробництва - CN».

На підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом до митного органу надані наступні документи: сертифікат якості б/н від 12.04.2023; пакувальний лист б/н від 12.04.2023; рахунок-фактура (інвойс) MS1204-1-23 від 12.04.2023; коносамент №МАЕU225849315 від 21.03.2023; автотранспортна накладна №CRSU1255070 від 17.05.2023; лист ТОВ «Сі Гейт Україна» (для пред`явлення в митні органи України) б/н від 18.05.2023; рахунок на оплату №241 від 18.05.2023; контракт №MS0508 від 05.08.2020; доповнення до контракту №18 від 12.04.2023; додаткова угода №3 від 28.04.2023; договір на транспортно-експедиційне обслуговування №151/У-2023 від 05.05.2023; договір транспортного перевезення №17/05-2023 від 17.05.2023; копія митної декларації країни відправлення №00004983 від 16.03.2023.

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, керуючись ч.3 ст.53 Митного кодексу України орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

1. Поставка товару здійснюється згідно контракту від 05.08.2020 №МS0508. При цьому в контракті від 05.08.2020 №МS0508 відсутні відомості щодо включення в ціну товару, який поставляється, вартості пакування. Згідно ч.10 ст.58 МКУ до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема вартість упаковки. Відсутні документи в яких виділено вартість пакування, що унеможливлює перевірити складові митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості пакування, не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат на пакування, з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару;

2. Відповідно до п.1.3 договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 05.05.2023 №151/У-2023 під кожне конкретне перевезення клієнт надає експедитору письмову заявку, але до митного оформлення заявка не надавалась;

3. Відповідно до п.1.1 договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 05.05.2023 №17/05-2023 замовник має прийняти та сплатити за послугу з перевезення на умовах визначених у додаткових угодах, але додаткові угоди до митного оформлення не надавались;

4. Декларація країни відправлення подана до митного оформлення від 16.03.2023 №00004983 без перекладу, але відповідно до ст.254 МКУ декларант забезпечує переклад копії МД країни відправлення (КНР). При цьому перекладу до митного оформлення не надано;

5. До митного оформлення подана копія декларації країни відправлення №00004983 від 16.03.2023, комерційний інвойс від 14.04.2023 №МS1204-1-23 та коносамент №MAEU25849315 від 21.03.2023 які датовано раніше ніж підписано додаток до контракту від 05.08.2023 №М30508 датований від 12.04.2023 №18 з узгодженими цінами на товар.

Враховуючи викладене, згідно вимог ч.3 ст.53 МКУ позивачу повідомлено про необхідність протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом до митного органу 22.05.2023 додатково надано наступні документи: біржа б/н; інформація з мережі інтернет; заявка №44520 від 08.05.2023 до договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 05.05.2023 №151/У-2023; договір з третіми особами від 09.03.2023 №WS230308.

За результатом розгляду додатково наданих документів митним органом встановлено наступне: 1) Біржа б/н містить інформацію про ціну на товар яка є вищою за заявлену; 2) Інформація з мережі інтернет містить загальну інформацію; 3) В наданому договорі з третіми особами від 09.03.2023 №WS230308 вказана ціна на товар відмінна від заявленої; 4) В наданій заявці №44520 від 08.05.2023 до договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 05.05.2023 №151/У-2023 вказано інший номер контейнеру, також вказано про оплату вартості послуг на підставі рахунку протягом 3 (трьох) банківських днів з момент виставлення такого рахунку, але такий рахунок не надано.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2023/000007/1 від 22.05.2023.

Позивач, не погодився з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті.

При цьому, суд зазначає, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок, помилок, тощо), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Щодо посилань митного органу на такий недолік як те, що «поставка товару здійснюється згідно контракту від 05.08.2020 №МS0508. При цьому в контракті від 05.08.2020 №МS0508 відсутні відомості щодо включення в ціну товару, який поставляється, вартості пакування», суд зазначає, що такі посилання митного органу є безпідставними та необґрунтованими.

Так, відповідно до положень додатку №18 від 12.04.2023 поставка товару здійснюється в біг бегах (контейнер, промислова тара, що вироблена з гнучкого матеріалу і призначена для перевезення товарів) на умовах CFR.

CFR (абревіатура від Cost and Freight, в перекладі - «вартість і фрахт») - умови поставки, що входять в загальні міжнародні правила Інкотермс 2010. При цьому продавець зобов`язаний повністю оплатити витрати, викликані доставкою вантажу від пункту поставки (місця виробництва, заводу і т.д.), завантаженням товару на борт судна і транспортуванням вантажу в порт призначення, зазначений в договорі.

За таких обставин, з урахуванням узгоджених сторонами умов поставки товару, вартість пакування входить до загальної вартості імпортованого товару, а тому позивач не мав обов`язку подавати митному органу додаткові документи на підтвердження вартості пакування товару.

Стосовно посилань митного органу на те, що «відповідно до п.1.3 договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 05.05.2023 №151/У-2023 під кожне конкретне перевезення клієнт надає експедитору письмову заявку, але до митного оформлення заявка не надавалась», суд зазначає, що заявка на перевезення не є тим документом на підставі якого здійснюється перевірка заявленої митної вартості імпортованого товару, а тому відсутність такого документу не дає підстав для прийняття рішення щодо коригування заявленої митної вартості імпортованого товару. Більш того, декларантом у додатково поданих до митного органу документах було надано заяву на перевезення.

Щодо посилань митного органу на те, що «Відповідно до п.1.1 договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 05.05.2023 №17/05-2023 замовник має прийняти та сплатити за послугу з перевезення на умовах визначених у додаткових угодах, але додаткові угоди до митного оформлення не надавались», суд зазначає, що надання додаткових угод на перевезення митним законодавством не передбачено. Суд зазначає, що декларант має обов`язок лише надати підтверджуючі документи щодо витрат на транспортування, при цьому не зобов`язаний надавати всі договори, додаткові угоди тощо.

За таких обставин посилання митного органу на вищезазначений недолік є безпідставними, оскільки зазначені у ньому обставини жодним чином не перешкоджають можливості перевірити заявлену митну вартість товару.

Стосовно посилань митного органу на те, що «декларація країни відправлення подана до митного оформлення від 16.03.2023 №00004983 без перекладу, але відповідно до ст.254 МКУ декларант забезпечує переклад копії МД країни відправлення (КНР). При цьому перекладу до митного оформлення не надано», суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов`язкового подання до митного оформлення декларації країни відправлення, а тому відсутність такого документа та/або наявність недоліків у його оформленні не можуть бути підставою для прийняття рішення про витребування додаткових документів від декларанта та/або коригування митної вартості товару.

Щодо посилань митного органу на те, що «До митного оформлення подана копія декларації країни відправлення №00004983 від 16.03.2023, комерційний інвойс від 14.04.2023 №МS1204-1-23 та коносамент №MAEU25849315 від 21.03.2023 які датовано раніше ніж підписано додаток до контракту від 05.08.2023 №М30508 датований від 12.04.2023 №18 з узгодженими цінами на товар», суд зазначає, що вказуючи про зазначений недолік митний орган жодним чином не обґрунтовує, яким чином такий недолік перешкоджає митному оформленню товару за визначеною декларантом митною вартістю. Не зазначає, що наведені вище документи мають недоліки у їх числових значеннях щодо вартості товару, його кількості, тощо.

За таких обставин, наведений вище недолік жодним чином не впливає на можливість перевірити заявлену позивачем митну вартість товару, як і не перешкоджає декларуванню товару за першим методом визначення митної вартості.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків подані до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав для витребування додаткових документів, як і для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Митним органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем була визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало митному органу права на коригування митної вартості товару.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог ТОВ «Металсплав».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Металсплав» (69019, м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, бул.45-Б, прим.101, ) до Запорізької митниці (69041, м.Запоріжжя, вул.Синенка Сергія, 12, ) про скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №UA112080/2023/000007/1 від 22.05.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Металсплав» судовий збір в розмірі 2929,22 грн. (дві тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять гривень 22 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова