Справа № 380/11984/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

11 липня 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду та заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСОПТОРГ до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСОПТОРГ , місце проживання: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 30-а (далі позивач; ТзОВ СЕРВІСОПТОРГ) до Львівської митниці , місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Тадеуша Костюшка, 1 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці (відокремленого підрозділу Державної митної служби України): про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000138/2 від 16.11.2022; про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000139/2 від 16.11.2022; про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000140/2 від 16.11.2022; про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000141/2 від 16.11.2022; про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000157/2 від 18.11.2022; про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000163/2 від 21.11.2022; про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000177/2 від 25.11.2022; про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/000188/2 від 01.12.2022.

Ухвалою від 05.06.2023 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 12.06.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі.

Позивач подав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду. Таке клопотання обґрунтоване тим, що у місті Дніпрі часто оголошуються повітряні тривоги, під час яких робота підприємства забороняється. У зв`язку з цим, а також враховуючи постійні обстріли території міста, відключення електроенергії та теплопостачання, працівники ТзОВ СЕРВІСОПТОРГ тривалий час не мали змоги знаходитись на робочому місці, що негативно вплинуло на ведення підприємством своєї діяльності. Окрім цього, більшість працівників ТзОВ СЕРВІСОПТОРГ несуть службу у лавах Збройних Сил України, внаслідок чого ТзОВ СЕРВІСОПТОРГ тимчасово призупиняло свою роботу.

27.06.2023 до суду надійшла заява представника відповідача про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог. Така заява мотивована тим, що позивач пропустив строк звернення до суду із цим позовом (в частині оскарження рішень від 16.11.2022 №UA209000/2022/000138/2, №UA209000/2022/000139/2, №UA209000/2022/000140/2, №UA209000/2022/000141/2, від 18.11.2022 №UA209000/2022/000157/2, від 21.11.2022 №UA209000/2022/000163/2, від 25.11.2022 №UA209000/2022/000177/2) без поважних причин. Відключення електроенергії також не може вважатись перешкодою для вчасного звернення до суду, оскільки відключення електроенергії не мало постійного характеру. Позивачем не подано жодних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивача та не вказано жодної обставини, яка б об`єктивно унеможливила звернення до суду за захистом своїх прав протягом визначеного законом шестимісячного строку. Щодо повідомлень про призов на військову службу, то відсутні підстави для врахування таких, оскільки у матеріалах позовної заяви відсутні будь-які докази працевлаштування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та інших у позивача та яким чином наявність чи відсутність цих осіб вплинула на подання позову представником позивача (адвокатом).

Ухвалою від 03.07.2023 суд залишив позовну заяву без руху та встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом в частині визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 16.11.2022 №UA209000/2022/000138/2, №UA209000/2022/000139/2, №UA209000/2022/000140/2, №UA209000/2022/000141/2, від 18.11.2022 №UA209000/2022/000157/2, від 21.11.2022 №UA209000/2022/000163/2, від 25.11.2022 №UA209000/2022/000177/2, в якій вказати інші підстави для поновлення такого строку.

07.07.2023 до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків, до якої долучено заяву про поновлення строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що у період строку звернення до суду відбувалось позапланове відключення електроенергії, траплялись випадки відключення більше доби. Окрім цього, у місті Дніпрі часто оголошуються повітряні тривоги, під час яких робота підприємства забороняється. Представник позивача також вказав, що через великий обсяг направлених документів не було можливості відправити цю позовну заяву вчасно.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходив з такого.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

В абзаці першому частини другої статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до суду із цим позовом визначений в абзаці першому частини другої статті 122 КАС України та становить шість, який обчислюється з дня отримання позивачем рішень про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, останнім днем строку звернення до суду із цим позовом в частині оскарження рішень відповідача про коригування митної вартості товарів від 16.11.2022 №UA209000/2022/000138/2, №UA209000/2022/000139/2, №UA209000/2022/000140/2, №UA209000/2022/000141/2 було 16.05.2023, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 18.11.2022 №UA209000/2022/000157/2 18.05.2023, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 21.11.2022 №UA209000/2022/000163/2 21.05.2023, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 25.11.2022 №UA209000/2022/000177/2 25.05.2023, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 01.12.2022 №UA209000/2022/000188/2 01.06.2023.

Натомість позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із цим позовом лише 30.05.2023, чим не дотримався шестимісячного строку звернення до суду з позовом в частині визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 16.11.2022 №UA209000/2022/000138/2, №UA209000/2022/000139/2, №UA209000/2022/000140/2, №UA209000/2022/000141/2, від 18.11.2022 №UA209000/2022/000157/2, від 21.11.2022 №UA209000/2022/000163/2, від 25.11.2022 №UA209000/2022/000177/2.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У заяві про поновлення строку звернення до суду від 07.07.2023 представник позивача замість викладення інших підстав для поновлення строку звернення до суду, вказав ті ж причини, які ухвалою від 03.07.2023 суд визнав неповажними, як-то: правовий режим воєнного стану, повітряні тривоги, відсутність електроенергії. Іншими словами, заява про поновлення строку звернення до суду від 07.07.2023 спрямована на переоцінку доводів, стосовно яких суд вже сформував висновки в ухвалі від 03.07.2023.

З приводу долучених до заяви про усунення недоліків довідок про те, що працівники ТзОВ СЕРВІСОПТОРГ вступили до лав Збройних Сил України і несуть військову службу, то суд звертає увагу, що такі працівники займали посади: комірника, водія навантажувача, тобто такі працівники не є фахівцями, які мають професійні правові знання в галузі юридичних наук, законодавства і практики його застосування. Таким чином, суд зазначає, що позивач не довів, що відсутність таких осіб мало вплив на підготовку позовної заяви та звернення до суду упродовж шестимісячного строку.

Отже, суд зазначає, що позивач не надав доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом в частині визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 16.11.2022 №UA209000/2022/000138/2, №UA209000/2022/000139/2, №UA209000/2022/000140/2, №UA209000/2022/000141/2, від 18.11.2022 №UA209000/2022/000157/2, від 21.11.2022 №UA209000/2022/000163/2, від 25.11.2022 №UA209000/2022/000177/2.

Суд при розгляді питання строку звернення до суду також враховує і те, що одним з визначальних критеріїв для прийняття рішення про недопуск особи до правосуддя та залишення позовної заяви без розгляду, зокрема, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 №13-рп/2011).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини Пономарьов проти України (заява № 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини Перез де Рада Каванілес проти Іспанії зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (Affaire prez de Rada Cavanilles c. Espagne, заява №116/1997/900/1112).

У справі Дія 97 проти України (заява № 19164/04, пункт 47) суд також постановляв, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах: Каньєте де Хоньї проти Іспанії (Kanye de Honji v. Spain) заява № 55782/00, пункт 36; Гору проти Греції (№ 3) (Gorou v. Greece (no. 3), заява №21845/03, пункт 27; Михолапа проти Латвії (Miholapa v. Latvia), заява № 61655/00, пункт 24 та Андрєєва проти Латвії (Andrejeva v. Latvia), заява № 55707/00, пункт 99).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Ілхан проти Туреччини зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (Ilhan v. Turkey, заява № 22277/93).

Відтак, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, вимагає дотримання норм, які регламентують строки подання скарг. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби правового захисту (рішення у справі Мельник проти України № 23436/03).

У рішенні Стагно проти Бельгії Європейський Суд з прав людини дійшов висновку, що строки позовної давності мають декілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (Stagno v. Belgium, заява № 1062/07). Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Наслідки пропуску строку звернення визначені у статті 123 КАС України, зокрема, в частині третій вказаної статті передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою, четвертою статті 123 вказаного Кодексу.

У зв`язку з тим, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду в частині визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 16.11.2022 №UA209000/2022/000138/2, №UA209000/2022/000139/2, №UA209000/2022/000140/2, №UA209000/2022/000141/2, від 18.11.2022 №UA209000/2022/000157/2, від 21.11.2022 №UA209000/2022/000163/2, від 25.11.2022 №UA209000/2022/000177/2, а тому заява представника позивача про поновлення строку звернення до суду від 07.07.2023 не підлягає до задоволення.

Таким чином, заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 123, 240, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду від 07.07.2023 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСОПТОРГ до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, - відмовити.

Заяву представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСОПТОРГ до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СЕРВІСОПТОРГ до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень в частині визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 16.11.2022 №UA209000/2022/000138/2, №UA209000/2022/000139/2, №UA209000/2022/000140/2, №UA209000/2022/000141/2, від 18.11.2022 №UA209000/2022/000157/2, від 21.11.2022 №UA209000/2022/000163/2, від 25.11.2022 №UA209000/2022/000177/2, - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Суддя Мричко Н.І.