Справа № 380/4659/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4659/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1, ВЧ НОМЕР_1 ), Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач 2, ВЧ НОМЕР_2 ), з вимогами:

- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за серпень та вересень 2022 року та додаткової грошової винагороди за серпень та вересень 2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за серпень та вересень 2022 року та додаткову грошову винагороду за серпень та вересень 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані таким. Позивач проходить військову службу у Збройних Силах України. Після проходження військово-лікарської комісії та проходження реабілітаційного лікування у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи» ОСОБА_1 з`явився 01.10.2022 у пункт постійної дислокації у м. Самборі про що повідомив командира частини. Позивач вважає, що йому протиправно не було виплачено грошове забезпечення за серпень, вересень 2022 року та додаткову грошову винагороду встановлену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за серпень, вересень 2022 року. Наголошує, що Західним територіальним управлінням Військової служби правопорядку було проведено перевірку за фактом невиконання позивачем наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2022. За результатами даної перевірки ознак правопорушень у діях ОСОБА_2 не виявлено. Отже, підстав для невиплати належного грошового забезпечення немає.

Ухвалою суду від 14.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

ВЧ НОМЕР_2 проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві. Вказує, що позивач без поважних причин не повернувся до місця проходження служби до групи планування штабу військової частини НОМЕР_1 після проходження ВЛК (с.Майдан, Донецької області), тобто знаходиться за межами місця служби, а також нез`явився вчасно на службу без поважних причин з 31.08.2022 по теперішній час, чим ухиляється від проходження служби на займаній посаді та виконання своїх обов`язків, про що відповідач 1 повідомив ТУ ДБР. З урахуванням викладених обставин, позивачу ненарахована та невиплачена додаткова винагорода на період дії воєнного стану за серпень та вересень 2022 року (невиконання наказу прямого командира, усунення від виконання службових обов`язків з 01.08.2022 по 30.09.2022, відсутність на службі з 31.08.2022 по 30.09.2022). Окрім цього, нараховані та виплачені наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання, надбавка за вислугу років.

ВЧ НОМЕР_1 також подано відзив на позов. На спростування позовних вимог зазначено, що виплата грошового забезпечення та додаткової винагороди військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 здійснюється ВЧ НОМЕР_2 на підставі документів, які підтверджують право на таку виплату і які надійшли від відповідача 1. Наголошує, що позивачу правомірно ненарахована та невиплачена додаткова винагорода на період дії воєнного стану за серпень та вересень 2022 року та частина грошового забезпечення (невиконання наказу прямого командира, усунення від виконання службових обов`язків з 01.08.2022 по 30.09.2022, відсутність на службі з 31.08.2022 по 30.09.2022).

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзивів, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022, директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 24.01.2022 №«М-6/т» наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 №4 майора ОСОБА_1 призваного по мобілізації зараховано до списку особового складу частини, на всі види забезпечення і призначено командиром стрілецької роти.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.07.2022 №133 майора ОСОБА_1 , командира 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 призначено офіцером групи планування штабу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.07.2022 №125 у КАПД ВМКЦ Західного регіону майора ОСОБА_1 офіцера групи планування військової частини НОМЕР_1 направлено для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби у Збройних Силах України з 06.07.2022.

Відповідно до довідки ВЛК №4141 від 30.08.2022, яка видана ВМКЦ ЗР, майор ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності «Про переміщення особового складу з метою підвищення бойової готовності» від 28.07.2022 №33 позивачу наданий наказ прямого начальника відповідно до якого останній має повернутися у район ведення воєнних (бойових) дій військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 у строк до 30.07.2022.

У зв`язку з невиконанням позивачем наказу військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.07.2022 №33 наказом військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.08.2022 №128 призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов, що сприяли невиконанню наказу командира військової частини позивачем та усунено ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування.

Наказом командира військової частин НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 31.08.2022 №47 строк проведення розслідування продовжено до 30.09.2022.

Службове розслідування завершено 30.09.2022, що підтверджується Актом службового розслідування №2119 від 30.09.2022 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.09.2022 №59.

Наказом військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 30.09.2022 №59 «Про результати проведення службового розслідування за фактом невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.07.2022 №33 військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 » майора ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення сувору догану.

Вказаним наказом зобов`язано повернутися до виконання обов`язків за посадою з 01.10.2022; встановлено, додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. за липень 2022 року та пропорційно часу усунення від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування за період з 01.08.2022 по 30.09.2022 не виплачувати.

Також, було проведено службове розслідування результати якого відображені в акті №3589 від 30.11.2022. Згідно з даним актом, начальник групи персоналу військової частини НОМЕР_1 рапортом від 18.11.2022 №3262 повідомив про відсутність на службі майора ОСОБА_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2022 №222 призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов, що сприяли неприбуттю та відсутністю на службі майора ОСОБА_1 . Відповідно до рапорту начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2022 №3326 до військової частини НОМЕР_1 не надходили жодні повідомлення про госпіталізацію та виписку після закінчення лікування від цивільних та військових закладів охорони здоров`я, зокрема, майора ОСОБА_1 . Окрім того, майор ОСОБА_1 не направлявся для проходження служби до ППД військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .

Суд зауважує, що своє перебування в м. Самборі підтверджує і сам позивач.

Оскільки позивач, після проходження ВЛК, не виконує свої обов`язки як офіцер групи планування військової частини НОМЕР_1 з 31.08.2022 по теперішній час, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2022 №98 «Про результати проведення службового розслідування з метою встановлення обставин відсутності на службі майора ОСОБА_1 визначено не виплачувати йому щомісячну додаткову винагороду за серпень-листопад 2022 року та за весь період самовільного залишення частини (відсутності на службі) майору ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене ВЧ НОМЕР_1 скеровані заяви (повідомлення) про виявлені за результатами розслідування у діях військовослужбовця ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України до ТУ ДБР.

Позивач вважає, що йому протиправно не виплачено належне грошове забезпечення та додаткова винагорода за серпень та вересень 2022 року. Зазначає, що відповідно до листа Західного територіального управління Військової служби правопорядку від 25.10.2022 №674/1/5208 посадовими особами служби проведено перевірку за фактом невиконання наказу, за результатами якої у діях позивача ознак правопорушення не виявлено.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом до суду з метою захисту своїх прав.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч. 2 ст. 2 Закону №2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011 у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим перебуванням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення тривалого залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2,3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 9 Закону №2011-XII, Постанови №704 наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Приписами абз. І розділу XXIX Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або повноважень на посаді, виплачується виходячи з розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків (відсторонення від виконання службових повноважень або повноважень на посаді), і до дня повернення до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з п. 15 розділу І Порядку №260 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Приписами п. 5 розділу XVI Порядку №260 встановлено, що військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках, зокрема, за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Пунктом 16 розділу І Порядку №260 встановлено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Наступними Указами Президента України воєнний стан продовжено та діє на момент розгляду цієї справи в суді.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктами 1 та 2-1 Постанови №168 встановлено, зокрема, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Міністр оборони України на виконання делегованих повноважень, які надані Урядом пунктом 2-1 Постанови №168, прийняв окреме доручення (рішення) від 23.06.2022 №912/з/29 (далі - Рішення №912/з/29), яким врегулював порядок виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України відповідно до Постанови №168. Рішення №912/з/29 підлягало застосуванню з 24.02.2022 по 31.01.2023.

Пунктом 2 Рішення №912/з/29 встановлено виплачувати на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Виплата зазначеної додаткової винагороди за минулий місяць здійснюється на підставі наказів командирів військових частини, які видаються до 5 числа місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п.п. 5, 6 Рішення №912/з/29).

До наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які:

1) самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника) (підп. 9.4. п. 9 Рішення №912/з/29);

2) усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади,- з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) (підп. 9.6. п. 9 Рішення №912/з/29);

3) відмовились виконувати бойові накази (розпорядження),- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника) (пп. 9.7. п. 9 Рішення №912/з/29).

З доказів у справі суд встановив, що відповідно до наказу прямого начальника від 28.07.2022 №33 позивач мав повернутися у район ведення воєнних (бойових) дій військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 у строк до 30.07.2022. У зв`язку з невиконанням позивачем наказу, наказом від 01.08.2022 №128 призначено службове розслідування, усунено ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків на час його проведення.

Наказом від 30.09.2022 №59 майора ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення сувору догану; встановлено, додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн. за липень 2022 року та пропорційно часу усунення від виконання службових обов`язків на час проведення службового розслідування за період з 01.08.2022 по 30.09.2022 не виплачувати.

Зазначені накази є чинними та у встановленому законом порядку не скасовані.

Отже, позивачу правомірно не нарахована та невиплачена відповідачами додаткова винагорода на період дії воєнного стану за серпень та вересень 2022 року за невиконання наказу прямого командира, усунення від виконання службових обов`язків, відсутність на службі.

З огляду на викладене, позовна вимога про визнання протиправним дій щодо не нарахування додаткової грошової винагороди за серпень та вересень 2022 року задоволенню не підлягає.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним дій щодо не нарахування грошового забезпечення за серпень та вересень 2022 року суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки-розрахунку виданої на ім`я ОСОБА_1 , позивачу нараховані та виплачені наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військове звання, надбавка за вислугу років. Суд зазначає, що вказаний розрахунок позивач сам долучив до позовної заяви /арк.спр.13/.

З огляду на викладене, зазначена позовна вимога також задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і такий ним при поданні позову не сплачувався, підстав вирішувати питання розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, суд,-

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Кравців О.Р.