Справа № 380/6966/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року

справа №380/6966/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Андрея Митрополита, 10, ) Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про призначення ОСОБА_1 пенсії по III групі інвалідності внаслідок професійного захворювання з 10.01.2023р. в розмірі 50% пенсії по інвалідності;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 з 10.01.2023 перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового страхового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.07.2021 по 02.12.2022.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що йому була призначена пенсія з 10.01.2023 по ІІІ групі інвалідності. Після призначення пенсії позивачу стало відомо, що період роботи з 01.07.2021 по 02.12.2022 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» не зараховано до страхового стажу та до стажу роботи з шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах, оскільки відсутня сплата страхових внесків. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення та порушення строків сплати страхових внесків передбачено відповідальність страхувальника, а не працівника. У зв`язку з вищенаведеним просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Ухвалою 07.04.2023 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, з дати отримання копії ухвали. У визначений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 17.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін та запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у м.Києві, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що страховий стаж позивача, обчислений по дату сплати страхових внесків роботодавцем згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» Форми ОК-5), становить 16років 09дні, в тому числі пільговий стаж за Списком №1 -13років 08місяців 01день. Водночас зазначає, що позивачу здійснено перерахунок пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком з 10.01.2023 відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на підставі поданої позивачем заяви та зараховано до страхового стажу, до стажу роботи за Списком №1 з повним робочим днем під землею періоди роботи з 26.04.2002 по 11.06.2002, з 06.04.2004 по 02.08.2004, з 18.01.2011 по 08.06.2011 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» без підтвердження відповідного права результатами атестації робочих місць. Період з 13.06.2009 по 30.06.2021 зараховано до пільгового стажу за період, що перевищує 5-річний період після проведення чергової атестації робочих місць (накази про результати атестації робочих місць від 27.11.2014 №645 та від 16.12.2019 №575). До пільгового стажу підземної роботи за списком №1, що дає право шахтарю на обчислення пенсії у розмірі, передбаченому ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», не зараховано період роботи в якості прохідника підземного з 01.07.2021 по 02.12.2022 на підставі довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 17.01.2023 №31, виданій ВП «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» та за результатами атестації місць. На думку відповідача, вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими, а тому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , отримує пенсію по ІІІ групі інвалідності у розмірі 50% пенсії за віком, у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач має понад 16 років страхового стажу, зайнятих повний робочий день на роботах з шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад та показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, що підтверджується записами з трудової книжки від 27.02.2001 серії НОМЕР_2 .

Після призначення пенсії позивачу стало відомо, що період з 01.07.2021 по 02.12.2022 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» не зараховано до страхового стажу та до стажу роботи з шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків.

У січні 2023року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою щодо обчислення розміру пенсії відповідно до ст.8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці».

За результатами розгляду за принципом екстериторіальності заяви та наданих позивачем документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №36 від 01.02.2023 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з тих підстав, що до пільгового стажу за Списком №2 не враховано період роботи з 01.07.2021 по 30.09.2022, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК 5 відсутні дані про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Вважаючи рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві про відмову у призначенні пенсії №36 від 01.02.2023 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Закон України від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Згідно з ст. 8 Закону України від 02.09.2018 №345-IV «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон №345-IV), мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 28 Закону №1058-IV, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Як встановлено ст. 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Згідно із записами в трудовій книжці від 27.02.2001 серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з 12.02.2001 прийнятий на роботу у Шахту «Великомостівське» Державного підприємства «Львіввугілля» учнем гірничого робітника з повним робочим днем в шахті; переведений гірником підземним з повним робочим днем на підземних роботах (27.04.2001); напрвлений на курси прохілників в Червоноградський УКК з відривом від виробництва(11.02.2002); переведений прохідноком 5-го розряду з повним підземним робочим днем (26.04.2002); звільненений по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (11.06.2002); прийнятий на роботу у Шахту «Візейська» Державного підприємства «Львіввугілля» прихїідником 5-го розряду з повним робочим днем в шахті(06.04. 2004); звільненений по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (02.08.2004);

прийнятий на роботу у Шахту «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» учнем прихідником на ДПР з повним робочим днем під землею (06.10. 2008); переведений прохідником 5-го розряду на ДПР з повним робочим днем під землею (23.10.2008); звільненений по п.5 ст. 36КЗпП України по переводу на Шахту «Степова (14.01.2011); прийнятий на роботу у Шахту «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» прихідником 5-го розряду з повним робочим днем в шахті (18.01.2011); звільненений по п.5 ст. 36КЗпП України по переводу на Шахту «Межирічанська» (08.06.2011); прийнятий на роботу у Шахту «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» прихідником на ДПР з повним робочим днем під землею (10.06.2011); звільненений по п.2 ст.40КЗпП України у звязку із виявленою невідповідністю виконуваній роботі по стажу здоровя з виплатою вихідної допомоги (02.12.2022).

У трудовій книжці проставлена відмітка ВП «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» про те що, підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за списком №1 за результатами атестації (наказ від 16.12.2019 №575). Отже у позивача належно оформлена трудова книжка і відсутні підстави для відмови у зарахуванні період роботи з 01.07.2021 по 02.12.2022 у ВП «Шахта «Межирічанська» ДП «Львіввугілля» до страхового стажу та до стажу роботи з шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах. Таким чином, позивачем надано всі необхідні документи, що підтверджують його пільговий стаж роботи за період 2021 по 2022роки.

Отже, суд визнає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови позивачу у призначенні йому пенсії по ІІІ групі інвалідності в наслідок професійного захворювання з 10.01.2023 в розмірі 50% пенсії за віком.

Щодо доводів відповідача, що несплата страхових внесків виключає можливість включення спірного періоду до страхового стажу позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ст. 1 Закону №1058-IV, страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 4-5 ст. 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення.

Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058-IV, страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Статтею 106 Закону №1058-IV передбачено відповідальність страхувальника за порушення вимог, передбачених статтею 20 цього Закону.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 у справі № 316/1392/16-а, від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 20.03.2019 у справі № 688/947/17, яка в силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що обов`язок по сплаті страхових внесків покладено на страхувальника, а саме Відокремленого підрозділу«Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля».

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Отже, відсутність відомостей про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 березня 2021 року, справа № 423/757/17 та у постанові від 31 березня 2021 року справа № 242/5696/16-а.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем неправомірно не зараховано спірного періоду роботи, порушені права позивача підлягають відновленню судом у спосіб зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового (підземного) та страхового стажу позивача період роботи з 01.07.2021 по 02.12.2022 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля».

При цьому, враховуючи, що пенсія позивача уже була призначена без зарахування спірного періоду та у зв`язку із задоволенням позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу, спірний період роботи позивача, суд вважає за необхідне для повного відновлення порушених прав зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з дати призначення пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень вказаної Конвенції.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

На підставі аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві про відмову у призначенні пенсії №36 від 01.02.2023 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 з 10.01.2023 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового страхового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.07.2021 по 02.12.2022, з урахуванням виплачених сум.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума у розмірі 2147,20 грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві №36 від 01.02.2023 про призначення ОСОБА_1 пенсії по III групі інвалідності внаслідок професійного захворювання з 10.01.2023 в розмірі 50% пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 з 10.01.2023 перерахунок та виплату пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового страхового стажу період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Межирічанська» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.07.2021 по 02.12.2022, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.