Справа № 120/6328/23
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2023-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 липня 2023 р. Справа № 120/6328/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, головного управління Пенсійного фонду в Львівській області, головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії .

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю прийнятого відповідачем рішення щодо відмови у призначенні пенсії за віком. Зокрема, позивач зазначає, що головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не враховано стаж на роботи на підземних роботах, що підтверджується записами трудової книжки. Так, позивач, серед іншого зазначає, що не несе відповідальність за належне заповнення трудової книжки.

23.04.2023 року до суду надійшло клопотання про залучення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у якості співвідповідача, та, відповідно, клопотання про уточнення позовних вимог щодо кожного визначеного відповідача. Разом з вказаними клопотаннями позивачем було надано довідку від 15.05.2023 року про те, що позивач 15.02.2022 року звертався за призначенням пенсії саме до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Ухвалою від 25.05.2023 року залучено співвідповідача.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області скористалося своїм правом на подання відзиву, у якому представник вказав на те, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на відсутність документів, які підтверджують пільговий стаж роботи та за даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, що підтверджують вказаний стаж.

На адресу суду надійшов відзив від головного управління Пенсійного фонду у Донецькій області, у якому заперечено проти задоволення позовних вимог. Серед іншого зазначено, що спірний період не зараховано позивачу з огляду на те, що записи в трудовій книжці не містять повної інформації про вищезазначений період роботи, а до заяви не надано довідки про пільговий характер роботи форми додатку № 5 відповідно до п. 20 Порядку № 637.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області надано відзив, у якому зазначено, що для наявності підстав для призначення пенсії та зарахування періоду трудової діяльності необхідним є надання уточнюючої довідки, підтверджуючої характер

роботи, у якій, зокрема буде зазначено про відпрацювання повного робочого дня, тривалість пільгового стажу, посилання на первинні документа підприємства, якими підтверджується наведені обставини.

Ознайомитись з матеріалами справи, суд встановив наступне.

Позивач 15.12.2022 року звертався до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

За принципом екстериторіальності вказана заява була розглянута головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

За результатами розгляду вказаної заяви було прийнято рішення № 74 від 20.12.2022 року про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах. За результатами розгляду заяви до страхового стажу позивача було зараховано всі періоди. Разом з тим, зазначено, що пільговий стаж особи не підтверджено, оскільки не надано пільгових довідок та відсутні дані про пільговий характер роботи за даними наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Надалі, 30.01.2023 позивач повторно звернувся до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказана заява була розглянута головним управління Пенсійного фонду України у Донецькій області. Так, відповідачем прийнято рішення № 74 від 03.02.2023 року, яким відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з огляду на те, що пільговий стаж роботи за підземними професіями за період з 31.08.1988 року по 01.10.1992 року згідно абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не підтверджено в установленому порядку. Окрім того до страхового стажу не зараховано період роботи згідно записів трудової книжки за період з 31.08.1988 року по 01.10.1992 року, оскільки в записі про звільнення відсутній номер підстави на звільнення, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року.

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (ст. 8 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону № 1058-IV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Закону № 1058-IV.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Також згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. А необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Подібний висновок відображений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 року у справі № 588/647/17.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , позивач з 31.08.1988 року по 01.10.1992 року працював на "Шахті "Ольховатська" ДП "Ордженонікідзевугілля". Вказаний страховий стаж був зарахований головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, однак при повторному зверненні не зарахований головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Суд зауважує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Окрім того, до матеріалів позовної заяви додано свідчення колишніх колег працівника (вказане підтверджується відомостями з трудових книжок) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що позивач дійсно працював у структурному підрозділі ДП "Орджонікідзевугілля" у період з 31.08.1988 року до 01.10.1992 року.

Суд вважає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відтак, не зарахування стажу через відсутність номеру підстави на звільнення є порушенням органу Пенсійного фонду України, що посягає на гарантовані Конституцією України права позивача.

Таким чином, період з 31.08.1988 року по 01.10.1992 року підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Окрему суд визначається щодо зарахування цього періоду до пільгового.

Частиною 1 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Так, відомості трудової книжки свідчать про те, що позивач з 31.08.1998 року працював на "Шахті "Ольховатська" ДП "Ордженонікідзевугілля", зокрема на посаді учня гірника підземного, гірника підземного, учня забійника, забійника.

Вказані посади дають можливість зарахування стажу як до роботи за Списком № 1, так і до роботи відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Щодо права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV, суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абз. 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абз. 1 і 15-23 цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Щодо права на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, суд вказує на те, що відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абз. 1 і 15-23 п. 1 ч. 2 цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абз. 1 ст. 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Суд встановив, що вказаний період складає 04 роки 01 місяць 02 дні. Відтак, з урахуванням наявності відповідного страхового стажу, ОСОБА_1 матиме право зменшення пенсійного віку на 1 рік, тобто матиме право виходу на пенсію у 56 років.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До підрозділу 10101000 Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, зокрема всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 (далі Список № 202).

До розділу І. «Підземні гірничі роботи в шахті і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Списку № 202 серед іншого включено такі професії як усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Як встановлено судом, відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стосувалися саме відсутності документів, що підтверджують пільговий стаж.

Як уже зазначалося, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач звертався із заявою до генерального директора ДП "Орджонікідзевугілля" Череповського П.В. У вказаній заяві відповідач просив надати довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637 для підтвердження пільгового характеру роботи. Вказана заява була направлена 07.04.2023 року відділенням поштового зв`язку Укрпошти із повідомленням про вручення за юридичною адресою ДП "Ордженонікідзевугілля", що міситься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Однак, вказаний лист повернувся з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 23).

Суд акцентує увагу на тому, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 18.08.2023 року.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.11 2022 року № 309 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. До таких територій, зокрема входить Донецьк та Харків.

Абзацом 7 пункту 20 Порядку № 637 передбачено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду України 18.06.2014 року № 10-1 "Про затвердження Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування" визначено порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до п. 6 Розділу IV "Дані облікової картки Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них" цього Положення регламентовано, що відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих страхових внесків за період до 01 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника, та вносяться до Реєстру застрахованих осіб на підставі наказу керівника відповідного територіального органу у десятиденний строк після узгодження результатів перевірки.

Так, положення ст. 1 Закону № 1058-IV передбачено, що страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відтак, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права отримання пільгової пенсії у зв`язку з неможливістю отримання ним довідки та відсутністю відомостей, що могли б підтвердити характер робіт, у Реєстрі застрахованих осіб через не ініціювання питання занесення таких відомостей роботодавцем-страхувальником.

Суд наголошує, що позивач фактично опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Суд зазначає, що трудовою книжкою позивача підтверджується відповідний стаж роботи позивача на посадах, що передбачений Списками, із зайнятістю повний робочий день.

Принагідно суд зазначає, що положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено право відповідача на проведення перевірки. Згідно до п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 року № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тобто суд наголошує, що відповідач, маючи сумніви щодо підтвердження факту наявності у позивача пільгового стажу та враховуючи конкретні обставини справи, має право на звернення до підприємства на якому працювала особа із вимогою про надання необхідних додаткових документів. Також, відповідач повинен був сприяти позивачу у отриманні та надані документів в підтвердження пільгового стажу.

Суд вважає, що відповідачем неправомірно не розглянуто питання щодо зарахування до пільгового стажу аналізований період роботи позивача.

Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У справі "Будченко проти України" (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі Ковач проти України, п.59 рішення у справі Мельниченко проти України, п.50 рішення у справі Чуйкіна проти України тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично.

Таким чином, рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, прийняті головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській та головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області є протиправними та підлягають скасуванню.

Також суд враховує, що ефективний засіб правого захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відтак, суд враховує, що позивач першочергово звернувся із заявою про призначення пенсії за Списком 1, а потім з метою отримання пенсії за віком на пільгових умовах без конкретизації підстави, про що отримав відмову щодо неможливості зарахування такого стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що період трудової діяльності може бути враховано до роботи за Списком 1, так і до роботи за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах ( підстава ч. 3 ст. 144 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ч. 5 ст. 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Таким чином, суд не вбачає підстав для необхідності конкретизації виду пільгового стажу, до якого буде враховано період підземної роботи на шахті з 31.08.1998 року до 01.10.1992 року.

До того ж суд звертає увагу, що органи Пенсійного фонду України повинні приймати рішення, що створюють для осіб найбільш вигідні умови.

Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення наявності усіх підстав, за яких призначається пенсія, суд дійшов до висновку про те, що належним та ефективним способом захисту буде зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 31.01.2023 року.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_2 ) до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ), головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька обл., ), головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії № 74 від 20.12.2022 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії № 74 від 03.02.2023 року.

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 страхового та пільгового стажу період роботи з 31.08.1988 року по 01.10.1992 на "Шахті "Ольховатська" ДП "Ордженонікідзевугілля".

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 30.01.2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн, за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович